Справа № 450/870/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 33/811/34/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Гриневича Михайла Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Гриневича Михайла Миколайовича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, 21.02.2024 року о 08 год. 30 хв. в с. Оброшине по вул. Т. Шевченка, 1, водійка ОСОБА_2 , керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_2 відмовилася, що зафіксовано на технічний засіб, а саме на нагрудний відеореєстратор 1839, 1176. Від керування ТЗ відсторонена шляхом передачі тверезому водієві гр. ОСОБА_3 . Такими своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Гриневич М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_2 не було по суті роз`яснено зміст правопорушення, акт огляду та направлення на огляд у медичний заклад складався працівником поліції без участі ОСОБА_2 та для ознайомлення не надавався, остання не розуміла чому її обвинувачують, оскільки після ДТП перебувала у шокованому стані, у останньої стався приступ астми та водієм було травмовано руку та голову під час удару.

Крім цього, працівники поліції не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння, підвищували голос та чинили тиск на ОСОБА_2 , щоб остання проходила огляд на місці ДТП.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення.

Звертає увагу на те, що наявний відеозапис не відображає дії учасників події та самі обставини події, які б надавали можливість повно та об`єктивно дослідити обставини події, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а зазначений відеозапис не є цілісним (повним).

Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_2 перебуває на постійному підтримуючому лікуванні, у зв`язку з тим, що у останньої стався приступ, вона не впоралась з керуванням та вчинила ДТП. ОСОБА_2 перебувала у шоковому стані, не розуміла, що відбувається, повідомляла працівникам поліції, що хворіє на астму та не зможе пройти огляд на приладі Драгер.

Звертає увагу на те, що працівники поліції не роз`яснили можливість пройти огляд у медичному закладі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 та її захисника адвоката Гриневича Михайла Миколайовича, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 752585 від 21.02.2024 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 752586 від 21.02.2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 1486997 від 21.02.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.02.2024 року; поясненнями ОСОБА_5 від 21.02.2024 року; поясненнями ОСОБА_6 від 21.02.2024 року; рапортами від 21.02.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 21.02.2024 року; рапортами від 21.02.2024 року; відеозаписом.

Визнаючи винною та накладаючи на ОСОБА_1 ( ОСОБА_8 ) адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 та з достатньою повнотою підтверджує факт вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом статті 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та особа має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Як вбачається із відеозаписів обставин події, протокол про адміністративне правопорушення, був складений у присутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 . Працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови, права та обов`язки. Крім того, ОСОБА_1 ( ОСОБА_9 було повідомлено, що відносно неї будуть складенні адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 ( ОСОБА_10 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де їй надана можливість використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.

З відеозапису чітко вбачається відмова ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Крім того, поведінка ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 , яка зафіксована відеозаписом вказує, що вона повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, розуміла ситуацію у якій опинилася, однак зайняла тверду позицію щодо відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. А право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, апеляційний суд не приймає до уваги.

Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відсутність інформації про номер та серію відеокамери, дати її виробництва, назви, відомостей про особу, яка здійснила упакування диску та її підписи, відомостей про джерело походження відеозапису, відсутність у матеріалах свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери" - ніяким чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації.

Крім цього, наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 ( ОСОБА_11 , правопорушення, а саме його відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

При цьому, як вбачається з відеозапису, працівники поліції не здійснювали по відношенню до ОСОБА_1 ( ОСОБА_8 ), будь-яких дій, які могли свідчити про застосування тиску на останню.

До того ж ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_10 , вважаючи дії інспектора по складанню щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, неправомірними, оскаржувала їх в установленому порядку.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2024 року якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_8 ) визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 адвоката Гриневича Михайла Миколайовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк