справа № 208/419/25
№ провадження 3/208/866/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Данилів С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клекотина, Шаргородського району, Вінницької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, водія-машиніста екскаватора інженерно-позиційного відділення інженерно-саперного взводу НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-11 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 69 від 16.12.2024, матрос ОСОБА_1 29.11.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією в амбулаторних умовах відповідно до направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до служби в морській піхоті №1227 від 20.11.2024.

30.11.2024 матрос ОСОБА_1 продовжив проходити медичний огляд військово-лікарською комісією в амбулаторних умовах, відтак, близько 07:00 години прибув до ВМКЦ ПР АДРЕСА_2 з тимчасового місця розташування підрозділу.

В той же день, 30.11.2024 матрос ОСОБА_1 до визначеного йому часу на 17:00 год. до місця служби поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 не повернувся.

01.12.2024 близько 08:00 години матрос ОСОБА_1 самостійно повернувся до тимчасового розташування підрозділу поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 . Поважності причин самовільного залишення місця служби не надав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, диспозицією частини 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Згідно з вимогами ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на посадову особу при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП дає підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Статтею 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, уповноважена посадова особа складає протокол не пізніше 24 годин з моменту виявлення військовослужбовця (військовозобов`язаного), що вчинив військове адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається військовослужбовцю (військовозобов`язаному), який притягується до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було скоєне близько 17:00 год. 30.11.2024 Матрос ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі з 17:00 год. 30.11.2024 до 08:00 год. 01.12.2024. Отже, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повинен був бути складений уповноваженою особою до 08:00 год. 02.12.2024.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол №69 про військове адміністративне правопорушення складено 16.12.2024, що суперечить встановленим КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021 строкам складання протоколу про військове адміністративне правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 254 КУпАП, а тому не може бути предметом судового розгляду, та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок має суб`єктивний характер та не відповідає вимогам щодо його допустимості та достатності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, що в силу п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

З огляду на викладене та керуючись ст. 172-11, ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-11 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Данилів