Номер провадження 33/816/299/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пономаренка О.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пономаренка О.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 07 вересня 2024 року близько 14 год. 17 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, що не реагують на світло. Водій від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пономаренко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2024 року, а провадження в справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутність діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до долученого відеозапису, працівниками поліції не було встановлено передбачені Інструкцією ознаки наркотичного сп`яніння в ОСОБА_1 , проте відразу запропоновано водію пройти огляд в медичному закладі.

Так, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, без підвищених емоцій, а тремтіння пальців рук чи порушень функцій зору, у водія об`єктивно не спостерігалося.

Таким чином, підтверджень того, що ОСОБА_1 керував автомобілем із ознаками наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Даним відеозаписом зафіксовано погодження останнього пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте лікар відмовився відбирати у водія зразки біологічного середовища, через відмову ОСОБА_1 підписувати медичну документацію.

Окрім цього, присутність двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу, від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку та наявність направлення на огляд водія транспортного засобу є обов`язковими умовами, невиконання яких ставить під сумнів дотримання визначеного законом порядку проведення такого огляду та його дійсність.

Однак, незважаючи на вказані вище вимоги закону, при відмові водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, протокол про адміністративне правопорушення був складений працівником поліції у відсутності двох свідків.

Також матеріали справи не містять відомостей про те, що транспортний засіб передано під розписку тверезому водію, а тому водій не був відсторонений від керування автомобілем.

Таким чином, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пономаренка О.В., який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 07 вересня 2024 року серії ЕПР1 № 124762;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 вересня 2024 року, яким зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозаписів записаних на нагрудні камери працівників поліції вбачається, що 07 вересня 2024 року близько 14 год. 17 хв. в м. Суми по вул. Родини Литварьових, 70, працівниками поліції було зупинено «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Водія було повідомлено про надходження до патрульної поліції орієнтування про керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з цим працівники поліції здійснили перевірку наявності в останнього ознаки вказаного сп`яніння.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній погодився.

Проте, перебуваючи в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 почав уникати проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, спочатку відмовився підписувати будь які медичні документи, згодом заявив про надання йому правової допомоги та також ставив під сумнів справжність повноважень працівників поліції і лікаря медичної установи.

Водієві було надано повне роз`яснення про наслідки такої поведінки, яке буде розцінюватися працівниками поліції, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Під час спілкування із лікарем, ОСОБА_1 роз`яснили про необхідність проставити підписи у низку медичних документів та роз`яснено про наслідки відмови. Проте, останній категорично відмовився робити подальші дії.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про відсутність в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, не спростовують вину останнього, оскільки виявлення таких ознак є повноваженнями поліцейського за його внутрішнім переконанням та слугують підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння, задля спростування або доведення перебування водія у стані сп`яніння. Норми чинного КУпАП та відповідної Інструкції щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, не вимагають проведення окремого огляду для виявлення ознак та не наділяють правом оскаржувати виявлені поліцейським ознаки, окрім проходження відповідного огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не зафіксовано в присутності двох свідків, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказане не свідчать про відсутність в діях останнього складу вчиненого адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 266 КУпАП визначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відмова ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксовано на відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не залучення поліцейськими двох свідків не є порушенням порядку огляду водіїв на стан сп`яніння, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не відмовлявся, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, відповідно до змісту долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в медичному закладі ОСОБА_1 , після роз`яснення лікарем-наркологом порядку проведення огляду, від нього відмовився, мотивуючи свої дії тим, що відмовляється підписувати інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення діагности, лікування та на проведення операції та знеболення (форма №003-6/о) та надання згоди на проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно така поведінка ОСОБА_1 була розцінена лікарем та працівниками поліції, як відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно рапорту працівника поліції, ОСОБА_1 від керування відсторонений, сумніви в належному відстороненні останнього від керування, в суду апеляційної інстанції відсутні.

Слід також наголосити, що відсторонення водія від керування не є, ані складовою частиною адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ані його кваліфікуючою ознакою, та на склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову водія від огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції не впливає.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пономаренка О.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.