Справа № 539/207/25
Провадження № 3/539/135/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Гуменюк Г.М., за участі особи що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Тютюнника В.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 185, ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ВАД №149672 від 04.01.2024 року, того ж дня о 18 год. 00хв. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, вчинив домашнє насильство відносно дружини гр. ОСОБА_2 , що полягає в діях умисного характеру психологічного та матеріального характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим принизив честь та гідність, погрожував ножем та вигнав з будинку. Правопорушення вчинено повторно протягом року 26.05.2024 протоколом ВАД 318261 гр. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу від 04.01.2025 року серії ВАД №393294 04.01.2025 року, того ж дня о 18 год 42 хв в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 не виконував неодноразове законне розпорядження (вимогу) працівника поліції інспектора Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст. л-нт ОСОБА_3 про припинення вчинення правопорушення, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав частково, пояснив 04.01.2025 року він з дружиною перебував вдома, між ними виникла сварка за житло, він висловлювався нецензурною лайкою, після чого дружина пішла з дому, а він закрив двері будинку і пішов відпочивати, вважає що не вчиняв домашнього насильства. Через деякий час почув галас у себе на подвір`ї, коли збирався вийти на подвір`я, заклинив механізм замка, який він намагався відігнути за допомогою кухонного ножа. Працівники поліції не представились та не надали документи. Відтак свою вину визнає частково, оскільки не врахував обстановку та при виході з дому не залишив ніж в будинку. В чому розкаюється та при розгляді справи просить врахувати щире каяття, наявність чотирьох неповнолітніх дітей на утриманні.

Захисник особи що притягується до відповідальності ОСОБА_1 - Тютюнник В.В. просив закрити провадження у справі за ч.3 ст.173-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, з підстав зазначених у письмових поясненнях, що ж стосується ст.185 КУпАП, то просив врахувати що є незрозумілим яка саме вимога працівником поліції була висловлена.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила що 04.01.2025 року у неї з чоловіком відбулася сварка, він висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, вона пішла з дому і викликала працівників поліції, щоб вони заспокоїли її чоловіка, зазначила що шкода психологічною здоров`ю завдана, однак просить врахувати що тоді все відбувалося на емоціях, він не принизив її честь та гідність, ножем не погрожував, тому просить суворо не карати її чоловіка, призначивши покарання у виді штрафу.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.185 КУпАП адміністративна відповідальність настає при злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 10-рп/2011 від 11.10.2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Частиною 3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.173-2 та ст.185 КУпАП органами поліції надано суду докази, що досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме:

-дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №393294 від 04.01.2025 року, який оформлений відповідно до вимог законодавства, складений у присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та підписаний ОСОБА_1 ;

-рапорти поліцейських Торовик М.С. та Медведовського А.Г. від 04.01.2025 року, згідно яких зазначено, що, отримавши повідомлення на службовий планшет через лінію «102» про те, що в АДРЕСА_1 за повідомленням ОСОБА_6 її чоловік ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство, кидається на неї з ножем, вигнав на вулицю з будинку, прибувши на місце події, вони зустріли заявницю ОСОБА_2 яка розповіла обставини події. ОСОБА_1 в цей час зачинився в будинку, будучи збудженим та агресивним, взяв до рук ніж та пішов відкривати двері будинку. Неодноразові вимоги поліцейських, припинити протиправні дії, не виконував;

-протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.01.2025 року гр. ОСОБА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив сімейну сварку, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим принизив її честь та гідність, а також погрожував ножем та вигнав з будинку;

-письмові поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких він був затриманий з використанням газового балончика та кайданків у себе вдома. Вважає дії працівників поліції незаконними;

-письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 04.01.2025 року, зі змісту якого встановлено, що вони були запрошені до Лубенського РВП в якості понятих при складанні протоколу відносно гр. ОСОБА_1 ;

-протокол про адміністративне затримання за ч.3 ст.173-2 КУпАП від 04.01.2025 року, яким ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням правопорушенням, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, було доставлено у службове приміщення Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області для складання протоколу про адміністративні правопорушення. Протокол складений у присутності ОСОБА_1 , понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та захисника Лисенко А.Ф.;

-терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серії АА №587857 від 04.01.2025 року, яким визначено заборону у будь який спосіб контактувати із постраждалою особою;

-форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, де в ході проведення бесіди із постраждалою особою встановлено, що кривдник раніше вчиняв щодо постраждалої особи фізичне насильство, психологічне насильство;

-дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №149672 від 04.01.2025 року, який оформлений відповідно до вимог законодавства, складений у присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та підписаний ОСОБА_1 ;

-витяг з адмінпрактики №248086, згідно якого ОСОБА_1 , 21.06.2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП;

-досліджено в судовому засіданні відеозаписи з боді-камери поліцейських на якому зафіксовано обставини, що інкримінуються ОСОБА_1 , а саме по прибуттю працівників поліції ОСОБА_2 підійшла до будинку, двері якого були зачинені і повідомила, що ОСОБА_1 вигнав її з дому, при цьому стоячи біля вікна він висловлювався нецензурною лексикою, на запитання працівника поліції ОСОБА_2 повідомила, що у чоловіка є ножі та помітила що він взяв щось у руку, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 що прибули за викликом дружини розібратися з приводу конфлікту, тому при цьому працівники поліції неодноразово просили припинити вчинення правопорушення, вийти із будинку без небезпечних предметів, ОСОБА_1 намагався відчинити двері, вийшов до працівників поліції із ножем у руках.

Із даних що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що ОСОБА_1 , 21.06.2024 року постановою Лубенського міськрайонного суду було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді тридцяти годин громадських робіт.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених:

- статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків;

- частиною 3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, його майновий стан, думку потерпілої, та вважаю, що ОСОБА_1 , з метою виховання та запобігання вчинення нових правопорушень, слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Відповідно ст.40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Згідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 36, 40-1, 173-2, 185, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2, ст.185 КУпАП, та і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Згідно ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у десятиденний строк з дня її проголошення, в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови чи набрання законної сили постановою.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк