КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Бойко Д.О., захисника ОСОБА_1 - адвоката Богданової Я.О., потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката Тоцької А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного судум. Києва від 27 травня 2024 року, якою провадження по справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921596 від 29 листопада 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 29 листопада 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а саме порушив умови ТЗП АА375624, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 273436 від 25 листопада 2023 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 25 листопада 2023 року приблизно о 00 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне, фізичне та економічне насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: застосовував до неї образливі слова, викинув її речі на подвір`я будинку, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №921597 від 29 листопада 2023 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 29 листопада 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: голосно кричав, погрожував фізичною розправою та словесно ображав, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з вiдсутнiстю в його діях складу адмiнiстративного правопорушення, оскільки обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, зокрема в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення ОСОБА_1 фізичного та психологічного насильства відносно дружини ОСОБА_2 ,, 25 листопада 2023 року та 29 листопада 2023 року.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 проситьвизнати поважною та достатньою підставою для поновлення пропущеного строку той факт, що копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції вона не отримувала, більше того така постанова і не направлялася судом І інстанції на її адресу. Її не було проінформовано про розгляд такої справи та відповідно не було залучено до розгляду, що позбавило її можливості бути обізнаною про існування оскаржуваної постанови та подати клопотання про вручення оскаржуваного рішення або ж направлення засобами поштового зв`язку після проголошення. З текстом оскаржуваної постанови апелянт ознайомилася за фактом її оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court..gov.ua/Review/l19619642). Враховуючи наведене, апелянт просить визнати підстави пропуску на звернення до суду апеляційної інстанції поважними та поновити строк на оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення №760/896/24.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року - скасувати та винести у справі про адміністративне правопорушення № 760/896/24 нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що протягом всього подружнього життя вона неодноразово зазнавала психологічного та економічного насилля зі сторони чоловіка ОСОБА_3 , у зв`язку з чим була змушена звертатися за допомогою та захистом від агресивних дій та поведінки чоловіка до правоохоронних органів. Даний факт підтверджується Висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 17 травня 2017 року № 835/Ж, з відомостей якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово завдавав тілесних ушкоджень, моральних страждань та вчиняв по відношенню до потерплої різних форм економічне та психологічне насилля. Попри постійне психологічне та фізичне насилля, задля збереження сім`ї, зокрема в інтересах малолітньої доньки, ОСОБА_2 приймала вибачення чоловіка, сторони примирювалися та продовжували спільне проживання. ОСОБА_2 вказує, що 25 листопада 2023 року по відношенню до неї зі сторони її чоловіка ОСОБА_1 було завдано тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим приблизно о 00:00 год. остання одразу звернулася до правоохоронних органів, за фактом чого отримала Терміновий заборонний припис серія АА № 375624 стосовно ОСОБА_1 . Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що досліджуючи обставини даної справи, суд І інстанції визначив дійсне протиправне діяння ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 як «конфлікт» та «штовханину», а не приниження честі та гідності апелянтки, нанесення її ментальному, психологічному та фізичному здоров`ю відвертої шкоди, приниження, залякування та провокування стресу своїми діями. Суд І інстанції проігнорував та не надав оцінку тим фактам, що стосовно ОСОБА_1 був винесений терміновий заборонний припис, який не був ним оскаржений, більше того дії, що мають ознаки психологічного та фізичного насилля по відношенню до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вчиняв у присутності їх спільної малолітньої доньки, чим завдав болю та страждань, не лише апелянтці, а й її доньці. Суд І інстанції зазначає про наявні «письмові пояснення» зі сторони ОСОБА_2 , однак, жодних пояснень до суду заявниця не подавала, про дату та час слухання даної справи повідомлена взагалі не була, однак, суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, а тому вона має право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апелянт вказує, за умови належного дослідження доказів та всіх обставин справи в їх сукупності, об`єктивними були б висновки про те, що вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що мало вираження в умисному завданні ОСОБА_2 фізичного та психологічного насильства, приниженні її честі та гідності, триманні в стресі та залякуванні, що нанесло непоправну шкоду її психічному та фізичному здоров`ю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її представника - адвоката Тоцької А.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу; захисника ОСОБА_1 - адвоката Богданову Я.О., яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги та відповіді на запитання суду, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По - перше, судом задоволено клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року, оскільки, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин. Так, в судовому засіданні були дослідженні матеріали судового провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та встановлено, що судом першої інстанції було позбавлено потерпілу ОСОБА_2 права на справедливий розгляд справи відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки останню жодного разу не було повідомлено про день, час та місце судового розгляду справи.

По-друге, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 та безпосередньо вказані під час апеляційного розгляду апелянтом та її представником - адвокатом Тоцькою А.О., суд апеляційної інстанції встановив, що наведені вище висновки судді, так само як і докази, зібрані по справі, на які суддя послалася у своїй постанові, не дають підстав вважати, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Так, незважаючи на висновок судді про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи із досліджених в судовому засіданні доказів не підтверджується, адже судом встановлено, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілій, суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком, з огляду на таке.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи та зазначено в оскаржуваній постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921596 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , 29 листопада 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно дружини ОСОБА_2 , чим порушив умови Терміново заборонного припису серії АА № 375624. Крім того, відповідно до протоколу серії ВАВ № 273436 від 25 листопада 2023 року, ОСОБА_1 25 листопада 2023 року о 00 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї психологічного, фізичного та економічного характеру відносно дружини, а саме: застосовував відносно неї образливі слова, штовхав та викинув її речі на подвір`я будинку, чим міг заподіяти психологічної, фізичної травми та економічної шкоди. Крім того, відповідно до протоколу серії ВАБ № 921597 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , приблизно о 17 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме голосно кричав, погрожував фізичною розправою та словесно ображав, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю.

Більш того, обставини домашнього насильства, описані у згаданих протоколах, містять посилання на образи та застосування фізичної насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, однак в них описані можливість настання тих наслідків, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому суд апеляційної інстанції

Як прямо передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вказаною нормою закону встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ , під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема умисне вчинення діянь фізичного та/або психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають будь-які дії, у тому числі що не спричинили тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила обставини викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 .

При цьому, суддя суду першої інстанції не міг посилатись дослівно на «виходячи із досліджених в судовому засіданні відеозаписів з місця події, пояснень ОСОБА_1 та його захисника», адже ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, безпосередніх пояснень суду не надавав, як і ОСОБА_2 , будь-який відеозапис в матеріалах справи чи посилання на нього у справі відсутні, а тому суд першої інстанції не міг констатувати, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був конфлікт без ознак домашнього насильства по відношенню до потерпілої ОСОБА_2 у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суддя, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не мала достатніх правових підстав для висновку, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так і для висновку про недоведеність його вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року - скасуванню, із закриттям провадження у справівідносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року і вважати її прийнятною.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 760/896/24

Апеляційне провадження № 33/824/151/2025

Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Криворот О.О.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.