Справа № 944/6602/24
Провадження №3/944/151/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.204-1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

20.11.2024 о 02 год. 30 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», території Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України в Республіку Польща була виявлена особа, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 24 листопада 2022 року уповноваженим органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході співбесіди з даною громадянкою встановлено, що дана особа є громадянкою України та в подальшому надала паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 15 липня 2019 року, органом 0518, на установчі дані громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказана громадянка порушила вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57, тобто здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон без відповідних документів, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

24.12.2024 захисник ОСОБА_1 адвокат Кучер В.М. скерував на поштову адресу суду клопотання, в якому зазначає, що ОСОБА_1 під час проходження прикордонного контролю помилково надала паспорт громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, не розуміючи, що потрібно надати паспорт громадянина України, та оскільки паспорт громадянина України був у неї, тому вона надала такий. Крім цього, ОСОБА_1 востаннє в`їжджала до України, пред`являючи паспорт Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, оскільки ввозила на територію України автомобіль в якості допомоги Збройним Силам України, однак в той час їй, під час перетину кордону, повідомили, що такий автомобіль не може ввозитись громадянкою України. Враховуючи те, що ОСОБА_1 під час перетину державного кордону не мала умислу на незаконне перетинання державного кордону України, тому просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та поданого клопотання, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Оскільки громадянка України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» всупереч ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України пред`явила для паспортного контролю на в`їзд в Україну паспорт громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), тому вона вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП).

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №239931 від 20.11.2024, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 від 20.11.2024, рапортами працівників прикордонної служби ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 20.11.2024, копією паспорта громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданий 24 листопада 2022 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 15 липня 2019 року, органом 0518, на установчі дані громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують відповідальність - не встановлено.

Згідно з ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

З врахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, а також враховуючи мету поїздки на територію України, а саме ввезення гуманірної допомоги для Збройних Сил України у виді автомобіля, що також підтверджується актом №24141669 прийому-передачі благодійної допомоги від 07 жовтня 2024 року, а також відзнаками ОСОБА_1 з боку командира військової частини НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також враховуючи громадську діяльність ОСОБА_1 , яка є волонтером та активно здійснює допомогу Збройним Силам України у стримуванні та відсічі збройної акресії російської федерації, відсутності тяжких наслідків та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з чим їй слід оголосити усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам та адміністративне правопорушення не спричинило значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 221, 283, 284 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Білецька