Провадження № 3/243/121/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонерку, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії АПР 18 № 278267 від 20.12.2024 року встановлено, що 19.12.2024 року о 23 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство по відношенню до своєї невістки ОСОБА_2 , що виразилось в словесних образах, погрозах, приниженнях. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у вказаному письмовому запереченні зазначено, що вона не згодна зі змістом протоколу, оскільки викладені в ньому обставини не відповідають дійсності. Також зазначає, що вона є жінкою похилого віку, їй 79 років, вона не може навіть вийти до магазину, бо може втратити свідомість. Тому, вона не має фізичної можливості вчиняти будь-які дії, пов`язані з насильством. ОСОБА_2 здійснює за нею догляд, а тому вони мають добрі відносини. Проте зазначає, що у них можуть виникати непорозуміння з побутових питань.

У зв`язку з чим, просив закрити провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій просить не притягувати до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а справу закрити, оскільки викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності. Ніякого домашнього насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до неї не вчинялось. Претензій до ОСОБА_1 вона не має. Також зазначає, що в них дійсно можуть виникати непорозуміння з приводу побуту, але ніякої нецензурної лайки ніхто не висловлював, ніякого домашнього насильства не вчинялось.

За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Також, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З наявних у матеріалах справи заяв учасників вбачається, що між сторонами немає жодних конфліктів та викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності.

Відповідно до змісту рапорту, складеного поліцейським взводу 2 роти 3 БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП лейтенанта поліції Золотарьова М.В. встановлено, що 19.12.2024 року приблизно о 23 год. 13 хв., під час патрулювання м. Слов`янськ, співробітниками екіпажу «Циклон 110» було отримано виклик з лінії 102 «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 . На місці виявлено громадянку ОСОБА_1 , яка пояснила, що співмешканка її сина ОСОБА_2 19.12.2024 року приблизно о 23-30 год. умисно ображала, принижувала і погрожувала їй. ОСОБА_1 відмовилась писати заяву на ОСОБА_2 , та не бажала притягати її до відповідальності. Однак, співробітниками поліції в діях ОСОБА_2 вбачались ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, тому співробітниками поліції від ОСОБА_1 було відібрано пояснення, складено оцінку ризиків, та за результатами складено протокол АПР18 №278268 та ТЗП АА434935.

Отже, у матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження того, що 19.12.2024 року саме ОСОБА_1 вчинила щодо ОСОБА_2 дії, що підпадають під визначення «домашнє насильство».

Беручи до уваги досліджені судом докази, суд не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження даних обставин суду не надано.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд враховує те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що протокол не може бути самостійним і достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, зважаючи на обставини справи, а також враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 221, 245, 247-249, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.О. Соловйова