Провадження № 33/824/587/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 січня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Хобти Сергія Григоровича на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09 жовтня 2024 року серії ЕПР1 № 146923, 09 жовтня 2024 року о 21 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Лермонтова 4, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер 6820, прилад ARJL 0314 тест №5455, результат тесту позитивний 1,41 ‰. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000.00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Хобта С.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального та порушення норм процесуального права та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Хобта С.Г. вказує на те, 09 жовтня 2024 року не ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а його дружина ОСОБА_3 , яка була власником автомобіля. При цьому, адміністративний матеріал оформлено на ОСОБА_1 , так як останній мав намір убезпечити її від відповідальності за не освітлення заднього номерного знаку. На момент початку відеозапису, який знаходиться у матеріалах справи, ОСОБА_1 знаходиться біля транспортного засобу, при цьому, відеозапис не є безперервним та не відображає усіх подій, які відбулися. Крім того, відповідно до інформації, яка міститься на відеозаписі, працівник поліції повідомив, що проводить контрольний забір повітря, але фізично цього не зробив. Не було проведено контрольного забору повітря, так як не було чути на відеозаписі характерного звуку (сигналу) після контрольного забору повітря і не було показано на відео, що прилад показав 0,00 ‰. При цьому, працівники поліції не роз`яснили водієві права пройти тест на стан алкогольного сп`яніння протягом двох годин, не дали відповідного направлення. Щодо написаних ОСОБА_1 пояснень, то такі пояснення написано дійсно останнім власноручно, але не за свою ініціативою.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Хобта С.Г. також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує про те, що справу було розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що призвело до порушення права на захист. Захисник ОСОБА_1 адвокат Хобта С.Г., з яким договір було укладено 20 листопада 2024 року, ознайомився з матеріалами справи 21 листопада 2024 року, але виявилось, що справа вже розглянута. Апеляційна скарга подана у десятиденний строк з моменту, коли особа або її захисник дізнались про таке рішення та ознайомились з матеріалами справи, а тому вважає, що строк на подачу апеляційної скарги пропущений з поважних причин.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи адвоката Хобти С.Г. щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 рокуз наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 11 листопада 2024 року, а апеляційна скарга на неї направлена засобами поштового зв`язку 30 листопада 2024 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, які не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

20 листопада 2024 року ОСОБА_1 уклав з адвокатом Хобтою С.Г. договір про надання правової допомоги, а 21 листопада 2024 року захисник ознайомився з матеріалами справи.

За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку, яким в даному випадку є розгляд місцевим судом справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника Хобти С.Г., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Згідно ч. ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду за допомогою приладу Драгер 6820, прилад ARJL 0314 тест №5455, результат тесту позитивний 1,41 ‰.

Заперечуючи вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, його захискик вказує на те, що не ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а його дружина.

Разом з тим, з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки ніяким чином не заперечував факту керування транспортним засобом (запис 06:00).

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що камера працювала не безперервно. Разом з тим, відеозапис, що міститься у матеріалах справи, відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікаря нарколога (02:00 запису), останній висловив свою згоду на проходження огляду на місці зупинка автомобіля (02:05 запису).

Доводи апеляційної скарги, щодо не здійснення працівником поліції контрольного тесту на вміст алкоголю в приладі «Драгер», апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, ОСОБА_1 після проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з результатами тестування погодився та вказав, що до лікаря їхати не треба (05:35 запису).

Також матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 від 08 листопада 2024 року, у яких він визнає факт керування ним 09 жовтня 2024 року автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 16).

Отже, доводи апеляційної скари, повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи на обставини, які б свідчили про відсутність його вини у вчиненому.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Крім того, у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 , адвокату Хобті Сергію Григоровичу строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Хобти Сергія Григоровича залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв