ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/413/25 Справа № 213/4331/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Примак Н.М.,

за участю захисника адвоката Шелудько А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Шелудько А.О., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 , на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок,

в с т а н о в и л а:

постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02.10.2024 о 23:23 год. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Савицького біля буд. 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS днз НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора AlcotestDrager 6820. Тест №1297. Результат огляду становить 1.64‰. З результатами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 погодився, підписавши відповідний Акт. Під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису (БК 475124, 475125, 475129). Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, 02.10.2024 о 23:23 год. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Савицького біля буд. 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS днз НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії.Згідно наявних облікових баз ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.При цьому, 14.04.2024 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (Постанова серія ЕНА №1908594), тому дане правопорушення вчинено ним повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На зазначену постанову захисник адвокат Шелудько А.О., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну в якій просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. На обґрунтування апеляційних вимог захисник адвокат Шелудько А.О. зважає на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП повторно. Наявна в матеріалах справи постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки останній належним чином не завірений. Крім того, з вказаного витягу неможливо встановити чи набрала вказана постанова законної сили та чи було її оскаржено.

Звертає увагу, що працівниками поліції до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження факту позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами. Також матеріали справи не містять передбачених підстав для зупинки транспортного засобу.

Наголошує, що відповідальність за керування особою транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, яка в свою чергу не утворює повторності по відношенню до ч.5 ст. 126 КУпАП.

Зазначає, що на момент складання щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, взагалі не мав посвідчення водія, що також підтверджується матеріалами справи, а тому судом першої інстанції безпідставно позбавлено ОСОБА_1 , права, якого він не мав.

ОСОБА_1 у засідання апеляційної інстанції не прибув, при цьому належним чином повідомлявся про день, час і місце апеляційного розгляду даної справи, проте не повідомив причин своєї неявки, клопотань про відкладення апеляційного розгляду - не заявляв.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвеції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обстави, керуючись ст. 268 КУпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів захисту, викладених ним у апеляційній скарзі; захисника адвоката Шелудько А.О., який підтримав доводи своєї апеляційної скарги; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 виконані частково.

Так, сторона захисту взагалі не оскаржує постанову місцевого суду в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В частині оскарження притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП захисник оскаржує наявність повторності скоєння адміністративного правопорушення та відсутність підстав зупинки транспортного засобу, при цьому керування транспортним засобом ОСОБА_1 не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, стороною захисту не оспорюється.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття доказів та джерел їх отримання. Так, відповідно до ч. 1 зазначеної статті доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність в тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Так, як підставу кваліфікації дій ОСОБА_1 за ознакою повторності для мети застосування ч. 5 ст. 126 КУпАП, до протоколу додано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 1908594 від 14.04.2024. Відповідно до указаної постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке мало місце 14.04.2024 в 13:17 год.

При цьому, відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КупАП є постанова відповідного органу, яка вступила в законну силу, про що повинно бути зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Пунктом третім Розлілу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (надалі Інструкція) розкрито поняття повторності правопорушення, тобто повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Крім того, відповідно до п.п. 1, 4, 5 розділу VII Інструкції повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, повторність вчинення протягом року аналогічного правопорушення повинна безумовно підтверджуватися безпосередньо самою постановою про накладення адміністративного стягнення, яка має бути завіреною належним чином, зокрема, повинна бути належним чином засвідчена та містити інформацію про набрання чинності, а також суду повинна бути надана інформація, що вказана постанова не оскаржувалась, чи навпаки.

Отже, всупереч Інструкції та ст. 35 КУпАП до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП не долучено належно завіреної копії постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП

Долучена до матеріалів справи копія постанови серії ЕНА № 1908594 від 14.04.2024 належним чином не засвідчена та містити інформацію про набрання чинності, а також не відображає факту, що вказана постанова не оскаржувалась, чи навпаки.

Суд не повинен самостійно збирати інформацію, обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вказані недоліки при оформленні та передачі матеріалів до суду для розгляду роблять неможливим подальший судовий розгляд справи та винесення судом законного та обґрунтованого рішення по справі.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад зазначеного правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;4) змінити постанову.

Отже, норми діючого КУпАП не передбачають направлення справи на новий судовий розгляд, а тому вимога захисника в цій частині не ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного та керуючись статтями 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката Шелудько А.О., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 вважати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок,

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА