Справа № 462/749/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_2

за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 04.01.2025 близько 03.17 год. перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , чим допустила порушення умов термінового заборонного припису серія АА № 023410 від 03.01.2024 в частині зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи та заборони на вхід та перебування у місці проживання постраждалої особи, заборони у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вказала, що наскільки вона пам`ятає, 04.01.2025 вона перебувала у с. Тучапи, оскільки після винесення термінового заборонного припису 03.01.2025 спакувала свої речі та виселилась з місця проживання своєї матері. Вважає, що порушень термінового заборонного припису не допускала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 023338 від 04.01.2025, письмовою заявою ОСОБА_2 від 04.01.2025, згідно якої остання просила вжити заходів до її доньки ОСОБА_1 , яка 04.01.2025 близько 03.17 год. повернулась за місцем проживання: АДРЕСА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.01.2025, копією термінового заборонного припису від 03.01.2025, згідно якого до ОСОБА_1 вжито заходів строком на 10 діб, тобто до 14.01.2015, а саме зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності матеріалів справи про адміністративне правопорушення не спростовано, жодних доказів на підтвердження наданих у судовому засідання пояснень суду не представлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/749/25.

Суддя Б.М. Гедз