ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 Справа №607/25619/24 Провадження №3/607/582/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Скакуна О.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю 3 групи,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП направлено матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180029 від 22.11.2024, 22.11.2024 о 21 год. 36 хв. у місті Тернополі по вул..С.Бандери, 78 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510 №АRLM 0285 (повірка дійсна до 04.06.2025), що підтверджується тестом №643 від 22.11.2024 результати огляду якого становлять 0,43 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказавши, що він 22.11.2024 приїхав додому із роботи біля 21 год., будучи у тверезому стані. Припаркувавши автомобіль біля під`їзду у будинок, оскільки усі місця на паркові були зайняті, він прийшов у квартиру де почав вечеряти, вживши при цьому незначну кількість спиртного у межах 50 грамів. Біля 21 год. 30 хв. до нього на мобільний телефон зателефонували, представившись працівником поліції із вимогою, щоб він вийшов на вулицю та перепаркував свій автомобіль у інше місце, оскільки його автомобіль загороджує виїзд іншому. Вийшовши на вулицю, він побачив працівників поліції та їх службовий автомобіль, після чого йому сказали, щоб він перепаркував свій автомобіль у інше місце. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що він повідомив працівнику поліції, що приїхавши із роботи та уже вживав алкогольні напої. В подальшому, коли він від`їхав два метри на своєму автомобілі, працівник поліції підійшов до нього, повідомив, що від нього чути запах алкоголю та запропонував пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що він би ні за яких умов не здійснював рух автомобілем у той час, якби про це не вимагали працівники поліції. Вважає такі дії працівників поліції провокацією, усі зібрані докази недопустимими та просить закрити провадження у даній справі, з підстав, передбачених ч.1 п.1 ст.247 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Скакун О.К. у судовому засіданні вважає, що дану справу слід закрити з підстав передбачених п.1 ст.247 КУпАП, оскільки при вчиненні даного правопорушення мало місце його провокація. Так вказав, що як свідчать докази у ній, працівникам поліції достеменно було відомо, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а тому останні зобов`язані були вжити усіх заходів, які б сприяли запобіганню вчинення даного проступку, що передбачено Законом України «Про Національну поліцію», а не сприяти у його вчиненні, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 неодноразово пояснював працівникам поліції, що він вживав алкогольні напої за вечерею.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються, особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

З оглянутих у судовому засіданні даних нагрудних камер працівників поліції № 474720, а також даних із відеореєстратора 11 3319 службового автомобіля працівників поліції вбачається, що подія відбувається на прибудинковій території біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 у присутності працівників поліції та їх службового автомобіля від`їзджає назад близько двох метрів та здійснює паркування у цьому ж дворі. Після чого, до водія зазначеного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 підходить працівник поліції та пропонує останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у нього вбачаються ознаки сп`яніння. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд, пояснюючи при цьому, що йому на мобільний телефон зателефонували та повідомили, щоб він вийшов на вулицю та здійснив перепарковку свого автомобіля у іншому місці, на що він погодився, вийшовши у кімнатних тапочках, пояснюючи при цьому, що він приїхав із роботи та уже вжив незначну кількість алкоголю за вечерею. В подальшому, ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу, результат якого склав 0,43 проміле, погодившись із ним. Також, в подальшому на даних працівників поліції із нагрудної камери № 474720 (22:38) працівник поліції підтверджує ту обставину, що до ОСОБА_1 на телефон дзвонила його колега з метою здійснення ним перепарковки автомобіля, а також про те, що коли ОСОБА_1 сідав за кермо від нього був чути запах алкоголю (22:33), як наслідок після того, як він здійснив рух автомобілем, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Будучи допитаними у якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 пояснили, що були очевидцями того, як у дворі будинку АДРЕСА_2 приїхав автомобіль патрульної поліції, із якого вийшли два працівники поліції та чекали поки ОСОБА_1 вийде на вулицю із своєї квартири та на їх вимогу останній здійснював перепарковку свого автомобіля, від`їхавши два метри.

Відповідно до вимог статті 31 Закону України «Про Національну поліцію, поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Таким чином, вважаю, що дії працівників поліції під час даної події були спрямовані не на усунення та припинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагає Закон України «Про Національну поліцію», а навпаки, на спонукання таких дій до його вчинення. Адже, як уже зазначав суд, матеріали відеофіксації свідчать, що будучи переконаним, що ОСОБА_1 сідає за кермо, на вимогу працівника поліції, знаючи про те, що від нього було чути запах алкоголю, останні не здійснили превентивних заходів, які б унеможливили вчинення ним даного адміністративного правопорушення, а навпаки спонукали його вчиненню, чекаючи поки останній розпочне рух транспортним засобом, щоб в подальшому скласти даний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, суд зауважує, що якби ОСОБА_1 не виконав вимогу працівника поліції, якому було достеменно відомо, що від водія чути запах алкоголю та не здійснював рух транспортним засобом, перепаковуючи його на інше місце на вимогу працівника поліції, вчинення даного адміністративного проступку не відбулось. Також, суд зауважує, що таку дію міг здійснити й сам працівник поліції, пояснивши водію наслідки керування ним у стані алкогольного сп`яніння, або вимоги останнього про те, щоб таке паркування було здійснено не самим водієм, а іншими особами.

Також суд звертає увагу, що дані зазначені у рапорті працівника поліції Михайлишин Х., який наявний у матеріалах справи не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки рух транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 на прибудинковій території по вул..С.Бандери, 78, ОСОБА_1 здійснював уже у присутності патрульного автомобіля в складі екіпажу Юпітер 152, який заздалегідь приїхав під даний будинок, що підтверджено матеріалами відеофіксації та показаннями вищезазначених свідків, а не під час його паркування, де було зафіксовано не увімкнення водієм показчика повороту, перед початком руху, та свідчить про те, що водія означеного транспортного засобу уже очікували працівники поліції, поки останній вийде із своєї квартири на їх вимогу.

В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Таким чином, враховуючи наведені ним вище обставини, суд приходить до переконання, що дії працівників поліції носили провокаційний характер під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкриміноване ОСОБА_1 ..

Відтак, враховуючи наведені обставини, суд не бере до уваги у якості доказів винуватості ОСОБА_1 складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180029 від 22.11.2024, дані тесту про результати проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510 №АRLM 0285, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_1 та вважає наведені докази, як і всі інші докази, вказані у протоколі, недопустимими доказами.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу означеного адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу означеного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. В. Ромазан