КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю захисника Чеботарьової Ю.В.., у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Турчак М.В. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Згідно з постановою судді, 02 вересня 2024 року о 01 годині 22 хвилині в м. Біла Церква, вул. Заярська, 1-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Sportage, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови).

Водій о 01 годині 27 хвилин пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», покази приладу 1,34 ‰, з результатами огляду водій згоден, чим порушив вимоги 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Турчак М.В. просить скасувати постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При цьому в апеляційній скарзі захисника не наведено доводів щодо незаконності, необґрунтованості чи невмотивованості постанови судді районного суду у справі щодо ОСОБА_1 .

В доповненнях до апеляційної скарги захисник Чеботарьова Ю.В. зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суддею було допущено спрощений підхід до розгляду, оскільки не були встановлені фактичні обставини справи, натомість суддя послався лише обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник вважає, що судом першої інстанції не було надано жодної оцінки наявним в матеріалах доказам та залишено поза увагою наявні грубі порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

На думку апелянта, судом залишилось поза увагою та не встановлено факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відсутній, оскільки докази на підтвердження даного факту матеріали справи не містять.

Окрім того, захисник вважає, що матеріали справи не містять відомостей про першочергове спілкування працівників поліції з водієм зупиненого ними автомобіля, оскільки неможливо встановити, яка саме особа здійснювала керування транспортним засобом, який був зупинений поліцейськими.

З наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапису, фактично відеофіксація відображених в протоколі подій починається з того, що поліцейські пропонують пройти огляд невідомому чоловіку, враховуючи те, що не має жодних доказів керування ОСОБА_1 вказаним в протоколі транспортним засобом.

Також захисник зазначає про те, що в порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, відео фіксація поліцейськими відображених в протоколі про адміністративне правопорушення подій здійснювалась з порушенням встановленого законом порядку, оскільки портативний відео реєстратор не був закріплений у поліцейського в передбачений законом спосіб, а такий відео реєстратор після зупинки службового автомобіля патрульної поліції був залишений в салоні автомобіля в той час, як сам поліцейський вийшов з автомобіля.

Таким чином, на думку захисника, зважаючи на недотримання поліцейським принципів законності та порушення вимог ПДР, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може вважатись законним, а тому має бути визнаний недопустимим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Чеботарьової Ю.В., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 121412 від 02.09.2024 року, даними рапорту працівника поліції від 02.09.2024 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, роздруківкою тесту приладу «Alkotest Drager7510» від 02.09.2024 з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння - 1,34 ‰, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці,; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.

Сукупність вказаних доказів, на думку судді апеляційної суду, є достатньою для підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, викладеного у постанові судді, а тому доводи апеляційної скарги про те, що зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Твердження апелянта про недопустимість як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського не може бути взятим до уваги, оскільки на відеозапису зафіксовані всі події, які стосуються обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Що стосується доводів захисника про відсутність повного та безперервного відеозапису, то вони є неспроможними, оскільки на відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та, власне, обставини складання протоколу.

При цьому посилання захисника на порушення поліцейськими вимог Інструкції при проведенні відеофіксації, оскільки портативний відео реєстратор не був закріплений у поліцейського в передбачений законом спосіб, є безпідставними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що 02 вересня 2024 року о 01 годині 22 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Sportage», н.з. НОМЕР_1 , в м. Біла Церква, вул. Заярська, 1-А, в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляції захисника на те, що відеозапису з нагрудної камери поліцейського відсутній момент зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , а відтак і відсутні докази керування автомобілем є неспроможними.

Так, відеозапис з нагрудної камери поліцейського дійсно не містить моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , проте відеозапис містить інформацію про те, що патрульний автомобіль поліції слідує за автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 .

Також на відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 стоїть на проїжджій частині дороги з ввімкненими світловими покажчиками та біля автомобіля, окрім поліцейських, є лише одна особа - ОСОБА_1 , за змістом розмови поліцейських з ОСОБА_1 , саме він керував автомобілем «KIA Sportage», н.з. НОМЕР_1 .

Отже, доводи захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем є безпідставними.

Суддею районного суду відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано всі обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що суддею районного суду було допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Таким чином, суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Турчак М.В., - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 357/13289/24

Провадження № 33/824/411/2025

Головуючий у першій інстанції Дубановська І.Д.

Доповідач Ковальська В.В.