Справа № 444/190/25
Провадження № 3/444/239/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Жовква

07 лютого 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Оприск З. Л., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , командир військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст. 172-15 КУпАП,

за участі прокурора Безверхнього А.А.,

захисника Вольського А.Б.,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали адміністративної справи, відповідно до яких 27.12.2024 на адресу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшли матеріали та постанова про часткове закриття кримінального провадження за окремим кримінальним правопорушенням у об`єднаному кримінальному провадженні №0000079 від 10.11.2023 року.

У ході опрацювання вказаних матеріалів у діях командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів адміністративної справи прокурор посилався на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за наступних обставин.

15.02.2023 для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у спеціалізований медичний заклад був скерований майор ОСОБА_2 . За результатами медичного огляду майора ОСОБА_2 видано висновок № 348 від 15.02.2023, згідно якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Майор ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і його командиром був полковник ОСОБА_1 . Разом з тим, полковник ОСОБА_1 достовірно знаючи про результати медичного огляду на стан сп`яніння майора ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо порушення військової дисципліни, скоєного підлеглим, безпідставно виплатив премію за лютий 2023 року у розмірі 17795,70 грн. Окрім, цього протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП відносно майора ОСОБА_2 скерований до суду лише 02.08.2024, внаслідок чого останній уникнув адміністративної відповідальності. Датою виявлення правопорушення є 26.12.2024.

В протоколі вказано, що полковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - командиром військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 16, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 20 Розділу II «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої наказом МО України №604 від 29.11.2018, п.п. 7 п. 1 Наказу Міністра оборони України від 30.04.2017 №233 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», п. 5 розділу XVI «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, у період з 15.02.2023 по 05.03.2023 достовірно знаючи про результати медичного огляду на стан сп`яніння майора ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо порушення військової дисципліни, скоєного підлеглим, безпідставно виплатив премію за лютий 2023 року у розмірі 17795,70 грн. та не забезпечив своєчасне скерування до суду протоколу відносно ОСОБА_2 , внаслідок чого останній уникнув адміністративної відповідальності, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні з підстав, викладених в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав висновки, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник в судовому засіданні клопотав про закриття провадження по справі, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Суддя дослідив матеріали адміністративної справи та прийшов до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 8 від 15.01.2025 року ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він будучи військовою службовою особою - командиром військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 16, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 20 Розділу II «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої наказом МО України №604 від 29.11.2018, п.п. 7 п. 1 Наказу Міністра оборони України від 30.04.2017 №233 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», п. 5 розділу XVI «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, у період з 15.02.2023 по 05.03.2023 достовірно знаючи про результати медичного огляду на стан сп`яніння майора ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо порушення військової дисципліни, скоєного підлеглим, безпідставно виплатив премію за лютий 2023 року у розмірі 17795,70 грн. та не забезпечив своєчасне скерування до суду протоколу відносно ОСОБА_2 , внаслідок чого останній уникнув адміністративної відповідальності, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 у тому, що він «достовірно знаючи про результати медичного огляду на стан сп`яніння майора ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо порушення військової дисципліни, скоєного підлеглим, ... та не забезпечив своєчасне скерування до суду протоколу відносно ОСОБА_2 , внаслідок чого останній уникнув адміністративної відповідальності» суддею встановлено наступне.

15.02.2023 року щодо майора ОСОБА_2 заступником командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальником групи морально-психологічного забезпечення полковником ОСОБА_3 було складено та підписано протокол про адміністративне правопорушення № 7 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

22.02.2023 року за вих. номером 599 командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 було підписано супровідний лист про направлення протоколу про адміністративне правопорушення № 7 за ч.3 ст.172-20 КУпАП щодо майора ОСОБА_2 з доданими документами до суду.

Разом з тим, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2022 року № 420 «Про організацію ведення діловодства у військовій частині НОМЕР_1 на 2023 рік» відповідальною особою за облік, розгляд та ведення роботи з листами, скаргами та заявами призначено начальника групи персоналу, відповідальною особою за ведення контролю за терміном виконання документів призначено відповідального виконавця групи персоналу. Контроль за виконанням даного наказу покладено на заступника командира військової частини.

Таким чином, полковником ОСОБА_1 було виконано вимоги підпункту 7 п.1 Наказу Міністерства оборони України від 30.04.2017 року № 233 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України» щодо направлення протоколу про адміністративне правопорушення № 7 за ч.3 ст.172-20 КУпАП щодо майора ОСОБА_2 до суду. В той же час робота з листами (в тому числі і з супровідним листом від 22.02.2023 року за вих. номером 599) належала до компетенції і службових обов`язків начальника групи персоналу військової частини, а безпосередній контроль за терміном виконання документів повинен був здійснювати відповідальний виконавець групи персоналу. В загальному контроль за виконанням даної роботи повинен був здійснювати заступник командира військової частини.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати те, що ОСОБА_1 не вжив жодних заходів щодо порушення військової дисципліни, скоєного підлеглим майором ОСОБА_2 та не забезпечив своєчасне скерування до суду протоколу відносно останнього, оскільки ним було виконано вимоги підпункту 7 п.1 Наказу Міністерства оборони України від 30.04.2017 року № 233 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», а відповідальність за фізичну відправку листа до суду було покладено на інших працівників військової частини.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 у тому, що він «безпідставно виплатив премію за лютий 2023 року у розмірі 17795,70 грн.» суддею встановлено те, що в протоколі про адміністративне правопорушення його складачем не зазначено чи взагалі ОСОБА_1 мав своїм службовим обов`язком вирішення питання щодо преміювання підлеглих, чим цей його обов`язок (в разі наявності такого) встановлювався, як він практично мав виконатися, які дії ОСОБА_1 вчинив для цієї виплати.

Окрім цього, до матеріалів справи не додано достатніх належних та допустимих доказів, на підставі яких можна би було достовірно встановити межі службової компетенції ОСОБА_1 щодо преміювання підлеглих та конкретне коло його повноважень щодо цього.

Окрім цього, до матеріалів справи не додано жодного документу щодо прийняття рішення про преміювання майора ОСОБА_2 , що позбавляє суддю можливості встановити хто саме підписав такий документ, тобто прийняв рішення про преміювання.

Долучена до матеріалів справи довідка про розміри грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії майора ОСОБА_2 , нарахованих та виплачених за лютий у березні 2023 року, не містить відомостей про підставу для виплати даної премії.

Ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, за умови неможливості визначити при наявних доказах межі службової компетенції ОСОБА_1 щодо преміювання підлеглих та конкретне коло його повноважень щодо цього, а також відсутність доказів про те, хто саме приймав рішення про преміювання, не вбачається можливим встановити, що ОСОБА_1 особисто був зобов`язаний вживати заходи щодо позбавлення премії майора ОСОБА_2 , а тому відсутні підстави стверджувати те, що він «безпідставно виплатив премію» даній особі, чим виявив недбале ставлення до військової служби.

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, у період з 15.02.2023 по 05.03.2023 достовірно знаючи про результати медичного огляду на стан сп`яніння майора ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо порушення військової дисципліни, скоєного підлеглим, безпідставно виплатив премію за лютий 2023 року у розмірі 17795,70 грн. та не забезпечив своєчасне скерування до суду протоколу відносно ОСОБА_2 , внаслідок чого останній уникнув адміністративної відповідальності, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, в ході судового засідання не здобуто та вини в судовому засіданні не встановлено, а сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення провадження по справі потрібно закрити.

Керуючись статтями 130, 280, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Суддя Оприск З. Л.