Справа № 473/690/25
УХВАЛА

"06" лютого 2025 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Ротар М.М., розглянувши заяву судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Миронової О.В. про самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП (єдиний унікальний номер судової справи №473/690/25, провадження 3/473/332/2025)

встановив

згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.02.2025 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП (єдиний унікальний номер судової справи №473/690/25, провадження 3/473/332/2025) розподілено на суддю Миронову О.В..

Суддею Мироновою О.В. було подано заяву про самовідвід з тих підстав, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка є подругою судді Миронової О.В., крім того суддя Миронова О.В. є хрещеною рідного брата ОСОБА_1 Русаловського Андрія Андрійовича.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено: «кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,…».

Вимога «безсторонність» згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-кого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначив, що наявність безсторонності має визначатися відповідно до п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто виявляв він упередженість або безсторонність у справі; за об`єктивним визначається, крім інших аспектів, чи забезпечували суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 року та «Ветштайн проти Швейцарії»).

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За такого, враховуючи наявність підстав для самовідводу, заяву судді Миронової О.В. слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, суддя

постановив

заяву судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Миронової Оксани Володимирівни про самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП (єдиний унікальний номер судової справи №473/690/25, провадження 3/473/332/2025) задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М. Ротар