ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/400/25 Справа № 933/799/24 Суддя у 1-й інстанції - Попович І.А. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В. захисника Мустафаєвої Ю.Л. розглянувши апеляційну скаргу захисника Мустафаєвої Ю.Л. на постанову судді Олександрівського районного суду Донецької області від 19 грудня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови27.10.2024 року о 00:37 у смт Олександрівка, вул. Новоселів, 60, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем Хундай Соната н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, результат склав 1,29 проміль, тест 1316, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 19 грудня 2024 ОСОБА_2 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З таким судовим рішенням не погодилась захисник Мустафаєва Ю.Л. та оскаржила в апеляційному порядку.

У обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції відхилив усі доводи сторони захисту щодо закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вказує про свою не згоду в зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права, з неправильним застосуванням норм матеріального права та не надавши належної оцінки доказам. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що відсутні будь які доводи, законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Вказує, що результат тестування має не співпадіння часу, та не може слугувати допустимим доказом обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що у матеріалах справи відсутні документи як направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я, а сам Акт огляду поліцейським на місці зупинки не має посилань на ознаки алкогольного сп`яніння та підпису особи про отримання другого примірника, що є порушенням ч. 6 ст. 266 КУпАП та п. 10 Інструкції № 1452/735. Вказує, що відповідно до відеозаписів, ОСОБА_1 не було висловлено згоду з показниками приладу, що в подальшому передбачало його доставлення до медичного закладу, але співробітниками поліції, в порушення ст. 266 КУпАП вказаний факт було залишено поза увагою. Вважає, що матеріали справи повністю спростовують висновки суду І інстанції щодо того, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду. Вважає, що під час експлуатації приладу Драгер відсутні відомості про дотримання процедури його використання. Вважає, що розбіжність часу, відсутність сертифіката та обов`язкових відомостей на чеку Drager Alcotest 6810 роблять його недопустимим доказом. Вважає, що візуальним оглядом загального стану ОСОБА_1 на відеозаписі вбачаються послідовність його рухів, чіткі відповіді на запитання, охайний вигляд, всі ознаки, що дають підстави стверджувати про відсутність стану алкогольного сп`яніння та відповідність поведінки обстановці. Просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Просить дослідити Протокол про адміністративне правопорушення від 27.10.2024 року, чек-лист з тестування № 1316 та відеозапис долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.Визнати недопустимим доказом чек-лист тестування № 1316, поданий поліцією за Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР № 159833 від 27.10.2024 року.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, його захисник вважала за можливе розглянути справу за його відсутності. Апеляційний суд вислухавши думку сторони захисту вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159833 від 27.10.2024 року який складений стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого 27.10.2024 року 00:10 у смт Олександрівка, вул. Центральна 60, 27.10.2024 року о 00:37 у смт Олександрівка, по вул. Новоселів, 60, водій керував автомобілем Хундай Соната н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, результат склав 1,29 проміль, тест 1316, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі свідків не зазначено.

У протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено: пояснення на окремому аркуші.

Протокол містить відомості про роз`яснення ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлення про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Олександрівському районному суді.

У протоколі міститься інформація про те, що документи не вилучались.

Протокол підписано особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та працівником поліції (а.с.4).

Даними з Рапорту помічника чергового про надходження повідомлення, про те, що 27.10.2024 року о 00:43 год. у смт Олександрівка, вул. Новоселів, 60, було зупинено автомобіль Хундай Соната н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 1,29 проміль) (а.с.5).

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 які містять відомості про те, що 26.10.2024 року, о 22:00 год. він сів за кермо автомобіля Хундай Соната н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, випив одну пляшку пива та поїхав кататись по Олександрівці. Коли він не зупинився на знак "STOP", його зупинили працівники поліції і запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, продути газоаналізатор Драгер 6810. Результат продування склав 1,29 проміль. З результатом продуття він згоден (а.с.6).

Актом огляду на стан сп`яніння та роздруківки до нього, згідно яких 27.10.2024 року, о 00:37 год. було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Результат огляду склав 1,29‰. З результатом огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту (а.с.7-8).

Довідкою згідно якої ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , та протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не притягувався.

Актом прийому-передачі транспортного засобу від 27.10.2024 року, керування т/з Хундай Соната н.з. НОМЕР_2 , передано ОСОБА_5 (а.с.10).

Носієм інформації диском з відеозаписами, долученим до протоколу, згідно яких в темне пору доби, працівники поліції на патрульному автомобілі за допомогою спец-сигналу та проблискових маячків, зупиняють автомобіль, який рухається попереду. Автомобіль зупиняється, поліцейський підходить, представляється, та просить водія надати документи та вийти з автомобіля. Водій виходить, також виходить жінка з пасажирської сторони та просить їх відпустити. ОСОБА_6 запитує, чи вони всіх зупиняють, на що поліцейський зазначає, що тільки тих, хто порушує комендантську годину. На запитання, що вони порушили, поліцейський, зазначає, що не зупинились на знак "СТОП" і порушують комендантську годину. Водій зазначає, що він військовий, і говорить, що зараз підійде "старший". Поліцейський зазначає, по зараз водій керує автомобілем як цивільна особа, а не військовий. Поліцейський зазначає водію, що у нього є підстави вважати, що водій міг керувати т/з в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього чути запах алкоголю. Водій просить почекати його командира. Поліцейський зазначає, що є два варіанти, або продути алкотестер на місці, або пройти огляд в медичному закладі. Водій на прохання поліцейського представляється як " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Поліцейський зазначає, що від водія чути запах алкоголю, і пропонує продути газоаналізатор на місці. Водій запитує, що якщо він відмовляється, поліцейський зазначає, що це буде порушенням п. 2.5 ПДР і це прирівнюється до визнання своєї вини і складається протокол за відмову від проходження огляду. Водій бере трубочку, яку тримає поліцейський і продуває газоаналізатор. Результат продуття становить 1,29‰. Поліцейський роз`яснює, що водій перебував стані алкогольного сп`яніння, оскільки допустима норма становить 0,2‰. У салоні автомобіля, поліцейський роз`яснює, що відносно водія складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 159833 і роз`яснює водієві його права за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Поліцейський надає водію копію протоколу та просить поставити підписи в протоколі.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також встановив, що суд першої інстанції повно дослідив усі доводи сторони захисту, заявлені під час розгляду справи, які збігаються з доводами апеляційної скарги. Суд першої інстанції надав обґрунтовані відповіді на ці доводи, виклавши чіткі причини їх неприйняття, та не встановив підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підтверджено відеозаписом який наявний у матеріалах справи.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, підтверджено проведеним під відеозапис оглядом на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду, який склав 1,29 ‰, що перевищує допустиму норму у 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Доводи апелянта про відсутність законної зупинки транспортного засобу є безпідставними та спростовуються доказами по справі, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 який вказав, що коли він не зупинився на знак "STOP", його зупинили працівники поліції. Відеозаписами на яких зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , які вказали, що вони не зупинились на знак "СТОП" і порушують комендантську годину. Що і було законною причиною для зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги, що згідно матеріалів справи та відеозаписів ОСОБА_1 не було висловлено згоду з показниками приладу, що в подальшому передбачало його доставлення до медичного закладу, але співробітниками поліції, в порушення ст. 266 КУпАП вказаний факт було залишено поза увагою, є безпідставними.

Згідно наявних відеозаписів ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатом огляду після проведеного огляду, його згода підтверджується письмовими доказами по справі, його підписом у відповідній графі акту.

Під час спілкування з водієм, поліцейським повідомлено ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота і запропоновано продути Драгер на місці.

На запитання водія, якщо він відмовляється, поліцейський зазначає, що водій повинен буде проїхати до лікарні. На запитання, якщо він і від цього відмовиться, поліцейський роз`яснює, що це буде порушенням п. 2.5 ПДР і це прирівнюється до визнання своєї вини і відносно водія буде складено протокол за відмову від проходження огляду.

Після зазначених роз`яснень, водій продуває газоаналізатор. Також поліцейським роз`яснено процедуру продування приладу. Після продування поліцейський оголошує результат, показує його ОСОБА_1 , та на боді-камеру.

Доводи апеляційної скарги, що під час експлуатації приладу Драгер відсутні відомості про дотримання процедури його використання, є неспроможними, не підтверджуються матеріалами справи, тому судом відхиляються.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання захисника, на те, що на відеозаписі продування відбулось о 00:48, в той час, як згідно чеку з Драгеру, час продування зазначено 00:37, не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, та зумовлене налаштуванням приладів.

Апелянт не заперечує доведений факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 27.10.2024 року після опівночі у смт Олександрівка, але лише вказує про його незаконну зупинку, що спростовано вище. Не заперечує факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810. Розбіжність у 11 хвилин не ставить під сумнів результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, та факт його керування автомобілем у вказаний час, які були зафіксовані на боді камеру.

Доводи апелянта про відсутність сертифіката для пристрою Drager Alcotest 6810, не заслуговують на увагу. Оскільки як зазначає сам апелянт перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У матеріалах справи відсутні відомості про вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як під час зупинки транспортного засобу так і під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції. Сторона захисту не ставила питання про витребування вказаних документів, самостійно не зверталась до органу який склав протокол про адміністративне правопорушення та не отримувала відмову у наданні сертифікату відповідності або інших документів, щоб стверджувати про не можливість використовувати результати огляду як доказ по справі.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що до роздруківці результату огляду на стан сп`яніння, де зазначено номер тесту - 1316, що має своє відображення у п. 7 протоколу серії ЕПР1 № 159833 від 27.10.2024 року. Також, роздруківка містить дані особи, яку тестують ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також підписи, як поліцейського так і самого ОСОБА_1 , що не викликає сумніви, що додана до протоколу роздруківка стосується саме протоколу серії ЕПР1 № 159833 від 27.10.2024 року, складеного стосовно ОСОБА_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги, що у матеріалах справи відсутні документи як направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я, а сам Акт огляду поліцейським на місці зупинки не має посилань на ознаки алкогольного сп`яніння та підпису особи про отримання другого примірника є безпідставними.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, результат склав 1,29 проміль, що вказує на його перебування у стані алкогольного сп`яніння, тому апеляційний суд не вбачає порушення поліцейськими порядку виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Міркування апелянта, що візуальним оглядом загального стану ОСОБА_1 на відеозаписі вбачаються послідовність його рухів, чіткі відповіді на запитання, охайний вигляд, всі ознаки, що дають підстави стверджувати про відсутність стану алкогольного сп`яніння та відповідність поведінки обстановці, не заслуговують на увагу, оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Доводи апелянту про зворотне, а саме, що з відеозапису видно, що у водія відсутні ознаками сп`яніння та поведінка адекватна є безпідставними та носять суб`єктивний характер.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені захисником міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мустафаєвої Ю.Л. залишити без задоволення.

Постанову судді Олександрівського районного суду Донецької області від 19 грудня 2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя