Справа № 523/863/25
Номер провадження 3/523/745/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2025 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Малиновський О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні №15 у м. Одесі матеріали справи, що надійшли з Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, працює продавцем;

мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №613094 від 08 січня 2025 року, складеним відносно ОСОБА_1 встановлено, що остання 08 січня 2025 року об 16:51 год. в торгівельному павільйоні за адресою АДРЕСА_2 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв, а саме горілки у кількості 20 літрів на суму 2400грн., що без марок акцизного податку. В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, викликалась до суду, зокрема шляхом розміщення відповідного «смс» оголошення про виклик на вебпорталі Судова влада України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно зі ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч.2 ст.55ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Так, ч. 1 ст.156КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає у здійсненні торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Матеріали справи не містять відповідних доказів, які доводять той факт, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та являється суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 156 КУпАП, зокрема відсутнє свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності або копія документа, що підтверджує взяття її на облік у державному податковому органі.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не вказано кому ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольними напоями, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, немає інформації яким чином здійснювалась торгівля (оптова чи роздрібна), у протоколі також відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу алкогольними напоями, тобто виручки, яка відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскована у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Зазначене унеможливлює правильне та повне встановлення об`єктивної сторони, а отже і складу даного адміністративного правопорушення.

Також у формулюванні установлених обставин не зазначено, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, необхідно з`ясувати, який саме нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, не дотрималася особа.

За своїм змістом диспозиція ч.1 ст.156КУпАП є бланкетною, оскільки має відсильний характер на нормативно-правовий акт, який встановлює правові засади здійснення виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону. Всупереч цьому зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму Закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №36673/04).

Згідно з п.1 ч. 1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За дії, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не настає відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП, тому суд вважає, що провадження у справі слід закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.156 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя