Справа № 569/1564/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Костюк О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненського РУП ГУ Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , непрацюючої, рнокпп _______________,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2024 року о 09 год 12 хв в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 будучи матір`ю малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків по догляду за сином, внаслідок чого дитина ображала ОСОБА_3 , 2017 року народження та виражався нецензурною лайкою.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі.

За положення ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, не є обов`зковою.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що є можливим розглянути справу у відсутності особи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч.2 ст.184 КупАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Зі змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №659560 від 17.01.2025 року, заявою та поясненнями ОСОБА_4 з яких слідує, що ОСОБА_5 погрожував її сину предметом зовні схожим на ніж та газовим балончиком, дані дії повторював неодноразово.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Рівненській області/Рівненська область/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 38012494; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); розрахунковий рахунок UA0017527; код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у Рівн.обл/Рiвнен.міс.тг/22030101; код отримувача 38012494; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN) UA0017527; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Рівненського міського суду Костюк О.В.