Справа № 194/194/25
Номер провадження 3/194/94/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого МГВМ дільниця ДПР-1 ш. Г.Космосу ШУ Г.Космосу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 27.01.2025 року о 15-30 год. в м. Тернівка вул. Героїв України, 18, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, створював небезпеку для оточуючих, пришвидшивши швидкість руху, доки не заїхав до подвір`я буд. 11 по вул. Харківська, 11, де його авто було заблоковано та останнього затримано, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , 27.01.2025 року о 15-30 год. в м. Тернівка вул. Григорія Сковороди, керував автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 27.01.2025 року о 15-30 год. в м. Тернівка вул. Харківська буд. 11, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського СРПП ВП №1 ПРВП в Дніпропетровській області сержанта поліції Курячого М.М., яка виражалась у відмові припинити правопорушення та припинити виражатись грубою лайкою на адресу поліцейського, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, 185 КУпАП визнав. Зазначає, що був дзвінок від дружини на лінію «102», внаслідок чого він в подальшому був зупинений на транспортному засобі працівниками поліції. Втім, на вимогу щодо зупинки він одразу не реагував, та спочатку не зупинявся. Потім він чинив супротив працівникам поліції.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Диспозиція статті 122-2 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Диспозиція статті 185 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху, На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

На підставі пункту 4 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння 27.01.2025 року ОСОБА_1 під відеофіксаціювідмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно направлення ОСОБА_1 , останнього 27.01.2025 року направлено на огляд до КНП ПЛІЛ «ПМР» з метою виявлення стану сп`яніння, останній від огляду відмовився.

Згідно постанови серії ЕНА №3948018 від 27.01.2025 року, ОСОБА_1 27.01.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що транспортний засіб намагається уїхати, працівники поліції його переслідують. Після зупинки транспортного засобу з нього виходить та починає убігати ОСОБА_1 . Працівники поліції затримують ОСОБА_1 , та в ході спілкування з останнім йому пропонують проїхати до відділення поліції для складання протоколу, на що він відмовляється та починає вимагати адвоката, втім не викликає його. ОСОБА_1 починає чинити активний супротив працівникам поліції. З огляду на поведінку, вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе неадекватно. На відеозаписі також з`являється особа, яка повідомляє всім, що вказаний водій майже не збив його. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, він погоджується пройти за допомогою приладу Драгер та зазначає, що прилад покаже позитивний результат, оскільки він дійсно випив алкогольні напої. В той же час ОСОБА_1 починає продувати прилад Драгер, однак не дмухає як потрібно, та відповідно тричі не правильно дмухає в трубку, чим своїми діями відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже в судовому засіданні встановлена винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративних правопорушень, що узгоджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які в своїй сукупності не спростовують вказаних обставин.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231750 від 27.01.2025 року; копією постанови серії ЕНА №3948018 від 27.01.2025 року; відеозаписом технічних засобів.

Також, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №524904 від 27.01.2025 року; копією термінового заборонного припису від 27.01.2025 року; копією протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №040143 від 27.01.2025 року; копією постанови серії ЕНА №3948018 від 27.01.2025 року.

Так, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231735 від 27.01.2025 року; копією постанови серії ЕНА №3948018 від 27.01.2025 року; рапортом працівника поліції від 27.01.2025 року; копією протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №040143 від 27.01.2025 року; актом огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд; відеозаписом технічних засобів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням характеру правопорушень, особи ОСОБА_1 , та його нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування наданим спеціальним правом, а також суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, та відсутність обставин, які пом`якшуютьта обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення: за ст. 122-2 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 153 грн.; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; за ст. 185 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 136 грн.

Згідно з ст. 36 КУпАП остаточно призначити стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 36, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст. 122-2 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 153 грн.

за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

за ст. 185 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 136 грн.

Згідно з ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) грн. 60 коп. на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін