1Справа № 335/81/25 3/335/277/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , директор ТОВ «Доброкрай», за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1781/07-06 від 27.12.2024 року, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024р. від`ємного значення з ПДВ, у т. ч. заявленого до відшкодування з бюджету, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, встановлено порушення ТОВ «ДОБРОКРАЙ» вимоги пп. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами і доповненнями), в результаті чого у платника відсутнє право на врахування суми від`ємного значення у розмірі 65 068,00 грн., при наданні бюджетного відшкодування ПДВ та отримання даної суми бюджетного відшкодування за жовтень 2024 р. (рядок 20.2.1).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його не явка не перешкоджає розгляду справи.

Від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Русінової Т.Ю. надійшли заперечення на протокол, в яких просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, що 27.12.2024 року відносно директора ТОВ «ДОБРОКРАЙ» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 1781/07-06, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, яке виявлено згідно з актом позапланової виїзної перевірки від 27.12.2024 №19282/08-01-07-06/39388580. Детально зміст порушення викладений у витягу з акту документальної позапланової виїзної перевірки 27.12.2024 №19282/08-01-07-06/39388580.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення вчинені ОСОБА_1 , не конкретизовано суть порушення, в графі викладено лише предмет перевірки та наслідки, вчинених дій та зазначено перелік норм податкового законодавства, однак не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, були допущені, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

З огляду на наведене грубе процесуальне порушення щодо порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення слід зауважити, що зазначене в ньому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не можна визнати конкретним, оскільки в ньому не вказані обставини, які свідчать про склад правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відсутність належної конкретизації висунутого обвинувачення не дозволяє перевірити його обґрунтованість та позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності організувати ефективний захист своїх інтересів.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 адвокат Русінова Т.Ю. підтримала вказане клопотання і просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника особи відносно якої складено протокол, суд доходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Для встановлення обґрунтованості висунутого обвинувачення у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Наведене кореспондується з п.6 Інструкції №566.

Разом з тим, справа про адміністративне правопорушення, складається з наступних документів: безпосередньо з протоколу про адміністративне правопорушення № 1781/07-06 від 27.12.2024р. та Акту про результати документальної позапланової перевірки від 27.12.2024 №19282/08-01-07-06/39388580 на 7 аркушах.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу: або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що сума від`ємного значення визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту цього ж звітного (податкового) періоду і враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі, розстроченого або відстроченого відповідно до норм ПК), а в разі відсутності податкового боргу платник ПДВ має право заявити до відшкодування за рахунок бюджету фактично сплачену постачальнику (постачальникам) товару (послуг) суму податку в ціні за придбаний товар (послуги) (в межах від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту) чи зарахувати (задекларувати) цю суму до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Виходячи з наведеної норми, платник податків у податковому (звітному) періоді принаймні має розрахувати і суму податкових зобов`язань, і суму податкового кредиту, і тільки після від`ємної різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту заявити таку різницю до відшкодування або зарахувати до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення вчинені ОСОБА_1 , не конкретизовано суть порушення, в графі викладено лише предмет перевірки та наслідки, вчинених дій та зазначено перелік норм податкового законодавства, однак не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, були допущені, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Загальне посилання в протоколі виключно на одну норму Податкового кодексу України не описують конкретного складу правопорушення та його суті. Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Таким чином, за відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 у відповідності з диспозицією ч.1 ст.163-1 КУпАП, з огляду на долучений до протоколу витяг з акту перевірки як доказ, неможливо встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та наявність у його діях складу, а саме об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Інших доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність факту порушення, податковим органом до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ґрунтується лише на висновках викладених у акті від 27.12.2024№19282/08-01-07-06/39388580, а висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі по собі такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків, а також беручи до уваги, що у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено, у чому конкретно полягає порушення ОСОБА_1 встановленого порядку ведення податкового обліку, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є директором ТОВ «ДОБРОКРАЙ», однак, жодного документу, який би підтвердив, що ОСОБА_1 займав вказану посаду за період зазначений у протоколі, матеріали справи не містять.

У графі «Дата, час та місце вчинення правопорушення» протоколу №1781/07-06 від 27.12.2024 посадовою особою податкового органу вказано що «Порушення вчинене за жовтень 2024р., порушення триваюче.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Адміністративні правопорушення, передбачені ст.163-1 КУпАП за своєю правовою природою не є триваючими, не тягнуть за собою тривалої, довгострокової або безперервної дії, оскільки вважаються вчиненими з моменту порушення порядку ведення податкового обліку, тобто, у даному випадку, з дати декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року.

Таким чином, наведене свідчить про відсутність доказів, визначених ст.251КУпАП для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні події і склад адміністративного правопорушення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.8,38,163-1,247,283,284 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Ю.В. Апаллонова