Справа №461/73/25
Провадження №3/461/181/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Кітов О.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208423, 30.12.2024 року о 04 годині 20 хвилин у м. Львові на вул. Опришківська, 6, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Fiat Dukato» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 заперечила проти обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначивши, що такого не вчиняла. Пояснила, що 30.12.2024 року близько 04 годині 20 хвилин, вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 їхала автомобілем марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Опришківській у м. Львові. Автомобілем керував її чоловік ОСОБА_3 , натомість ОСОБА_1 перебувала на передньому пасажирському місці. В певний момент, внаслідок ожеледиці, їхній автомобіль занесло та відбулося зіткнення з автомобілем марки «Fiat Dukato» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч. Після ДТП та приїзду працівників поліції, останні надали її для підпису документи, які вона не читаючи підписала. Зазначила, що внаслідок ДТП, перебувала у шоковому стані та не з`ясовувала змісту документів які були надані їй для підпису працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_2 у суді пояснив, що він 30.12.2024 року близько 04 годині 20 хвилин керував автомобілем марки «Fiat Dukato» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Опришківській у м. Львові. Йому на зустріч рухався автомобіль марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 , який, ймовірно внаслідок ожеледиці, здійснив зіткнення з його автомобілем. Після зіткнення, ОСОБА_2 вийшов із свого автомобіля та побачив, що у автомобіля марки «Lexus» спрацювали подушки безпеки. Зазначив, що за кермом автомобіля марки «Lexus» перебував чоловік (в подальшому вказавши на свідка ОСОБА_3 ), натомість ОСОБА_1 перебувала на передньому пасажирському сидінні. Вказав, що долучені до протоколу письмові пояснення написані працівником поліції. Даних письмових пояснень ОСОБА_2 не читав, а лише підписав, довірившись поліцейським. Вважає, що поліцей ські помились склавши адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 , адже вона не керувала автомобілем марки «Lexus». Крім цього, зазначив, що шкода йому відшкодована, жодних претензій з приводу ДТП у нього немає.

Свідок ОСОБА_3 в суді дав показання, що він 30.12.2024 року близько 04 годині 20 хвилин, керував автомобілем марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Опришківській у м. Львові. Спускаючись вниз по даній вулиці, внаслідок сильної ожеледиці, скоїв ДТП з автомобілем марки «Fiat Dukato» д.н.з. НОМЕР_2 . Після ДТП до нього приїхав його друг. Внаслідок отриманого удару при ДТП у ОСОБА_3 сильно боліла голова, тому він сів у машину свого друга. Зазначив, що поліцейські до нього не підходили, жодних пояснень не відбирали. Також вказав, що повністю відшкодував потерпілому шкоду завдану ДТП.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши надані уповноваженим органом Національної поліції протокол про адміністративне правопорушення і додатні до такого документи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підтвердження обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судді надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208423 від 30.12.2024 року, схему місця ДТП, рапорт працівника поліції від 30.12.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 стверджує, що вона не керувала транспортним засобом, а за кермом автомобіля був її чоловік ОСОБА_3 , натомість вона перебувала на пасажирському сидінні.

Під час розгляду справи у суді потерпілий ОСОБА_2 стверджував, що за кермом автомобіля марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 був ОСОБА_3 , який повністю відшкодував йому завдану шкоду.

Допитаний свідок ОСОБА_3 , який був повідомлений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, заперечив викладені у протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 , натомість підтвердив, що даним автомобілем керував він ОСОБА_3 .

Такі показання свідка узгоджуються між собою з поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , даними у суді, а відтак повністю спростовують ту обставину, що ОСОБА_1 була за кермом автомобіля 30.12.2024 року о 04.20 год. і вчинила ДТП, пошкодивши автомобіль потерпілого.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208423 від 20.12.2024 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, схема ДТП, а також рапорт працівника поліції Регети Р. від 30.12.2024 року містять лише відомості, які патрульний поліцейський сприймав, як адміністративне правопорушення, і які відповідно не можна вважати об`єктивними. Отже, за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечними доказами, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. За відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження фактів вчинення правопорушень, такі документи не можуть слугувати доказом винуватості у вчиненні цих адміністративних правопорушень.

При цьому, суддя враховує, що обов`язок доказування покладено на сторону обвинувачення, функції якої у даному випадку виконує уповноважений орган Національної поліції, який на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично висунув обвинувачення та разом із протоколами скерував до суду одержані ним письмові докази. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні такого адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що таке адміністративне правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є винною у вчиненні цього адміністративного правопорушення. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

Не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких сумнівів прийняте рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яке передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.

Отже, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також, суддя при розгляді даної справи виходить з того, що не вправі взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становило би порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципів безсторонності суду, рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена би була можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). За таких обставин суддя не вчиняв жодних процесуальних рішень, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення. Відтак, суддею досліджено і дано оцінку лише письмовим матеріалам, наданим уповноваженим правоохоронним органом (протоколи про адміністративні правопорушення, рапорт поліцейського, пояснення потерпілого та особи відносно якої складено протокол, які спростовані їхніми показами в суді, доводам і доказам зі сторони захисту.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.08.2023 року в справі № 208/712/19.

Враховуючи наведене, у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які би давали підстави для висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, відповідно, що вона керувала автомобілем марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Fiat Dukato» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, та порушила вимоги 13.3 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

З огляду на наведене, викладене в протоколі обвинувачення є недоведеним, не відповідає дійсним обставинам події, встановленим під час судового розгляду.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, нормативне регулювання та послідовну практику Верховного Суду, вважаю, що досліджені докази не виключають сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Fiat Dukato» д.н.з. НОМЕР_2 , відтак наявності її вини у вчиненні адміністративного правопорушення. В справі не встановлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин у справі наявні підстави для направлення копії постанови та матеріалів справи начальнику Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 щодо вчинення ДТП, яке мало місце 30.12.2024 року о 04.20 год. на вул. Опришківська, 6 у м. Львові.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови та матеріалів справи скерувати начальнику Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19) для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , щодо події, яка мала місце 30.12.2024 року о 04.20 год. на вул. Опришківська, 6 у м. Львові, під час якої він керував автомобілем марки «Lexus NX 300H» д.н.з. НОМЕР_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олександр КІТОВ