П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , за матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно громадянина України начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшим лейтенантом ОСОБА_1 відносно громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 327345 від 11 січня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_2 , вчинив правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: о 20 год. 30 хв. 11 січня 2025 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», на відстані 100 метрів до державного кордону України, на напрямку 348-349 прикордонних знаків, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску, в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

У судове засідання ОСОБА_2 , не з`явився, повідомлявся про дату та час розгляду справи належним чином. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, його повідомлено про місце розгляду справи, інформація щодо стадії розгляду справи міститься розміщена на веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam//.

Поряд із цим у матеріалах справи міститься заява, у якій ОСОБА_2 , просить проводити розгляд справи без його участі, свою вину визнає, щиро кається.

З огляду на вказане вважаю за можливе розгляд справи проводити за відсутності ОСОБА_2 а який про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

Частиною 2 вказаної норми передбачено адмінвідповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті .

Згідно ст.9 Закону України Про Державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 у, ставиться у вину те, що він вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП , а саме: о 20 год. 30 хв. 11 січня 2025 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», на відстані 100 метрів до державного кордону України, на напрямку 348-349 прикордонних знаків, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску, в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення містять рапорт начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта ОСОБА_3 , зі змісту якого вбачається, що:

20 год. 30 хв. 10.01.2025 під час виконання завдань з охорони державного кордону виявив три особи чоловічої статті, яка в пішому порядку прямували в бік державного кордону. В результаті проведених заходів правопорушників було затримано в межах контрольованого прикордонного району, на відстані 100 метрів до державного кордону України. Даних осіб ідентифіковано як громадянин України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 ? ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , які мали на меті здійснити спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза пунктами пропуску через державний кордон України, в пішому порядку, в складі групи осіб. Своїми діями громадяни порушили вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинили правопорушення відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 204-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП підтверджуються: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 327345 від 11 січня 2025 року, протоколом про адміністративне затримання та протоколом особистого огляду, огляду речей і документів від 11 січня 2025 року; рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта ОСОБА_3 ; схемою щодо виникнення обстановки (ділянка впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », НОМЕР_1 прикордонного загону) 11 січня 2025 року; його заявою в якій він визнає свою вину.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_2 у, вимог ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991.

Відомостей про те, що ОСОБА_2 , мав будь-які законні підстави перебувати у місці затримання, матеріали справи не містять.

Враховуючи положення ст.ст. 280, 251,255 КУпАП, вважаю, що дії ОСОБА_2 а за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, кваліфіковано вірно, а саме він у пішому порядку вчинив спробу незаконного перетину ДКУ поза пунктами пропуску у складі груп осіб.

На переконання суду, наявні у справі докази є належними, достатніми, послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_2 а у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що ОСОБА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, на підтвердження іншого суду доказів не надано, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 204-1, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош