П О С Т А Н О В А

іменем України

05 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ПП-ФО адреса: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 55911 від 27 листопада 2024 року за документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено, що ПП-ФО ОСОБА_1 вчинив правопорушення неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, а саме: ненадання податкового розрахунку 4 ДФ за 4 квартал 2022, 1-3 квартали 2023, 2 квартал 2024, невключення до податкових розрахунків суми виплачених доходів (ознака 157), чим порушив п. 176.2 (б) ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за його відсутності з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 достовірно знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, права та обов`язки йому були роз`яснені, про що міститься його підпис, однак в судове засідання не прибув.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова шляхом направлення судових повісток. Також він не був позбавлений можливості дізнатися про час та місце розгляду справи в декілька способів, або ж через канцелярію суду, або ж із сайту Судова влада України.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використані всі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 163-4 КУпАП не встановлено, тому суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті ст. 163-4 КУпАП передбачено відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, тягне за собою попередження або накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також на громадян - суб`єктів підприємницької діяльності у розмірі від двох до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення №55911 від 27 листопада 2024, актом про результати документальної планової перевірки № 52901/20-40-24-09-04/ від 14.11.2024.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 вважає необхідним накласти адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 24, 33-35, 38, ч. 1 ст. 163-4, 221, 251-252, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34 гривні).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 10 днів.

Суддя: І.К. Ізмайлов