ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника ДМС України Чернівецької митниці Герасимова Ю. В. на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 15 січня 2025 року, -

УСТАНОВИВ:

Постановою судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 15 січня 2025 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, - у зв`язку з відсутністю у його діях складу і події зазначеного адміністративного правопорушення, - закрито.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0734/40800/24 від 05.08.2024 товар - визначено повернути ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи своє рішення тим, що монети не є товаром, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України, зокрема «Інструкцією про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», а тому під час проходження ОСОБА_1 митного контролю вони не підлягали обов`язковому декларуванню, що виключає у діях останнього склад правопорушення, передбаченого ст.471 МК.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0734/40800/24, 05.08.2024 року о 12 год 44 хв. в зону митного контролю на територію п/п «Дяківці-Раковець», Чернівецької митниці в`їхав автомобіль марки «Меrcedes Веnz Sprinter» державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з України до Румунії в приватних справах. В даному автомобілі також слідували ще шість пасажирів. Вказані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. Згідно ч. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти,

ЄУНСС: 725/96/25 Головуючий в суді 1 інстанції: Стоцька Л. А.

НП: 33/822/68/25 Головуючий в апел. інстанції: Давній В. П.

що мають юридичне значення. Згідно ч. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

При візуальному огляді громадянин України ОСОБА_1 заявив про наявність особистих речей. Під час здійснення митного контролю громадянин України ОСОБА_1 , було виявлено не задекларовані, не пред`явлені до митною контролю, без ознак приховування монети 5 штук запаковані в поліетиленову упаковку. Монети «GeorgivsV D.G. Britt:REX: F.D. IND:IMP (1900-1929 рр) які підпадають під встановлені законодавством обмеження, що знаходилися в гаманці з тканини, що знаходились у картонній коробці серед інших речей. Громадянин України ОСОБА_1 митний контроль пройшов та виявлені монети в кількості 5 одиниць, які підпадають під встановлені законодавством обмеження не визнав своєю власністю. Жодних дозвільних документів на право переміщення через державний кордон України вищевказаних предметів у нього не має.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 задекларував відсутність у нього товару, що підпадають під встановлені законодавством обмеження, щодо вивезення з митної території України, відповідно до Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 № 1068-ХІV, та Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ч. З ст. 471 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з позицією районного суду, начальник ДМС України Чернівецької митниці Герасимов Ю. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою притягнути гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції вказаної статті.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, оскільки останній вчинив недекларуваня товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження, щодо ввезення на митну територію України, а саме: монети «GeorgivsV D.G. Britt:REX: F.D. IND:IMP (1900-1929 рр) в кількості 5 штук загальною вартістю 105004, 60 грн.

Гр. України ОСОБА_1 та представник ДМС України Чернівецької митниці в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленими про дату, час і місце судового засідання, при цьому, не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що згідно вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, а тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без їхньої участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Аналізуючи доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що загальні посилання скаржника на винесення постанови всупереч вимогам ст. 245 КупАП та ст. 486 МК України про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення, не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржувана постанова суду містить належне обґрунтування відсутності в діях громадянин України ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України з огляду на те, що суду не надано беззаперечних доказів вчинення громадянином України ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, та суд не наділений повноваженнями збирати докази та кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому за таких обставин суд позбавлений можливості встановити вину останнього у вчинені ним адміністративного правопорушення.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що митним органом не надано належних та достатніх доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також вимоги про те, що будь-яке обвинувачення, в тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, правомірно закривши провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, ст.ст. 471, 527, 529 МК України, суддя Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу начальника ДМС України Чернівецької митниці Герасимова Ю. В., залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 15 січня 2025 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній