Справа № 445/429/24 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М. В.
Провадження № 33/811/122/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника адвоката Сеньківа О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сеньківа Олега Ярославовича на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 20.02.2024, о 21 год. 25 хв. в см. Золочів, вул. Базарна, керував транспортним засобом Chevrolet Epica, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сеньків О.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Крім цього, просить витребувати з Золочівського районного суду Львівської області справу №445/429/24 ( провадження №3/445/325/24) у якій постановою суду від 17.06.2024 року матеріали протоколу ААД №652273, складено відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 УпАП повернуто для належного оформлення в Золочівський РВП ГУНП у Львівській області.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду незаконна та необґрунтована, прийнята з порушення норм процесуального та матеріального права.

Акцентує увагу на тому, що за результатами розгляду даних матеріалів, постановою суду від 13.01.2025 року, без жодного обгрунтування, не врахувавши, що постановою Золочівського районного суду від 17.06.2024 року встановлено факт складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, не дивлячись, що відповідно до ч. 2 ст. 130 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, незаконно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу на те, що 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проходити огляд за допомогою приладу «Drager» відмовився, оскільки даному приладу не довіряє.

Крім цього, не відмовлявся від огляду в медичному закладі.

Зазначає, що будь-яка інформація про технічний засіб, яким здійснено відеозапис в протоколі серії ААД №652273 та конверті відсутня.

Окрім цього, усі відео файли не підписані електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень, відеозапис не повний та не є безперервний.

Вказує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №016358 працівником поліції не було роз`яснено права.

Крім того, ОСОБА_1 висловлював бажання скористатись правовою допомогою адвоката, оскільки не має юридичної освіти.

Зазначає, що у матеріалах справи наявне направлення «Грищин» до закладу охорони здоров`я, однак прізвище особи, щодо якої складено протокол «Грищишин», окрім цього направлення останньому не видавалось.

Вказує, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Захисник адвокат Сеньків О.Я., не заперечив про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника адвоката Сеньківа О.Я., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 652273, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (із якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився та наявний підпис особи, дослідженим в судовому засіданні компакт-диском із відеоматеріалами підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, рапортом працівника поліції та постановою серії ГНА № 1485844 від 20.02.2024.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

На відеозаписі детально зафіксована поведінка ОСОБА_1 на місці події.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, наявність або відсутність відповідного направлення не впливає на обставини, встановлені судом.

Так, з аналізу п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд видається в разі згоди водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Інструкція не містить норми, яка б зобов`язувала працівників поліції видавати таке направлення в разі відмови водія від проходження огляду.

Крім цього, посилання апелянта на те, що у матеріалах справи наявне направлення на ім`я « ОСОБА_2 » до закладу охорони здоров`я, однак прізвище особи, щодо якої складено протокол «Грищишин», суд розцінює, як технічну описку, яка не впливає на результат розгляду справи.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було роз`яснено права, не є слушними, оскільки відповідно до протоколу зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Крім цього, доводи апелянта про те, що відсутня будь-яка інформація про технічний засіб, яким здійснено відеозапис в протоколі серії ААД №652273 та конверті, суд вважає необґрунтованими.

Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відсутність інформації про номер та серію відеокамери, дати її виробництва, назви, відомостей про особу, яка здійснила упакування диску та її підписи, відомостей про джерело походження відеозапису, відсутність у матеріалах свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери" - ніяким чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що усі відео файли не підписані електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень, оскільки записаний на оптичний диск носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису, є оригіналом /відображенням/ електронного документу, який не потребує додаткового завірення електронним підписом, з огляду на це поліцейські діяли відповідно до Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису» та будь-яких порушень не допустили.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, не впливає на доведеність його вини у вчиненні цього правопорушення, оскільки підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Щодо посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що за результатами розгляду даних матеріалів, постановою суду від 13.01.2025 року, без жодного обґрунтування, не врахувавши, що постановою Золочівського районного суду від 17.06.2024 року встановлено факт складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, не дивлячись, що відповідно до ч. 2 ст. 130 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, незаконно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд не приймає їх до уваги.

Оскільки, у матеріалах справи наявний рапорт інспектора поліції від 01.07.2024 року згідно якого, останній вказує, що в ході оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в усіх матеріалах які були долучені до справи.

Вказане підтверджується відеозаписом з місця події.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 січня 2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сеньківа Олега Ярославовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк