Справа № 215/647/25
ПОСТАНОВА
05 лютого 2025 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст. 126та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
У судове засідання неповнолітній ОСОБА_1 з`явився без законного представника та повідомив, що він проживає з бабусею, однак та не змогла з`явитись на судове засідання за станом здоров`я; свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся. Повідомив, що правопорушення вчинив вперше, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Так, відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії
Відповідальність за порушення вищезазначених вимог ПДР України передбачена ст.ст. 126, 130 КУпАП.
Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до частини 2 статті 126 КУпАП настає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно з п. 2.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3.3 розділу ІІІ Інструкції).
Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У розумінні вимог статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.01.2025 о 20 год. 15 хв., по вул. Чарівна, буд. 22, в Тернівському районі м. Кривого Рогу, керував автомобілем Део Ланос, д/н НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, без відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР.

Протокол про адміністративне правопорушення від 13.01.2025 серії ЕПР1 №220235 складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та уповноваженими на його складання особами.

Крім того, 13.01.2025 о 20:15 год. Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Чарівна, буд. 22, неповнолітній ОСОБА_1 керував автомобілем Део Ланос, д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук.ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР.

Протокол про адміністративне правопорушення від 13.01.2025 серії ЕПР1 №220235 складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та уповноваженими на його складання особами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 №215/647/25 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та №215/648/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП розглядаються одночасно, вважаю за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження та присвоїти №215/647/25.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №220235 від 13.01.2025 та серії ЕПР1 №220254 від 13.01.2025, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: рапортом (а.с.3), карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с.4); відеозаписом з відео реєстратора на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2025 (а.с.10); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.11); рапортом поліцейського взводу № 1 роти №2 батальйону №2 Полку ПП в м. Кривий Ріг капрал поліції Дишлюк О. (а.с. 12); роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом (а.с.13); довідкою згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.14); карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с.15); відеозаписом з відео реєстратора (а.с.16).

Відповідно до матеріалів справи, зокрема копії паспорту (а.с.18), ОСОБА_1 є неповнолітнім; станом на момент зупинки транспортного засобу поліцейськими - 13 січня 2025 року, йому було 16 років.

Згідно із ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Як визначено ч. 2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Дослідивши наданий органом поліції у якості доказу відеозапис, встановлено, що поліцейськими був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . У ході перевірки документів під час спілкування з водієм поліцейський, що склав протокол про адміністративне правопорушення, висловив припущення, що зіниці очей у правопорушника звужені, що не реагують на світло, є наявна неприродна блідість обличчя та виражене тремтіння пальців рук. У подальшому, наголосивши на виявлених у ОСОБА_1 ознаках наркотичного сп`яніння, поліцейський запропонував водієві пройти огляд на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій надав свою згоду, зазначивши, що не вживав жодних наркотичних засобів. Відеозапис також підтверджує, що поліцейський, отримавши згоду водія на проходження огляду у медичному закладі, замість того, щоб оформити відповідне направлення на огляд та доставити водія до закладу охорони здоров`я, як того вимагають нормативні акти, почав розповідати останньому різні приклади з його професійної діяльності, коли особи вважали, що огляд у медичному закладі виявить помилковість підозр поліцейських, однак огляд підтверджував наявність у водіїв стану наркотичного сп`яніння, хоча у день огляду вони наркотичних засобів і не вживали; згодом поліцейський запропонував водієві ще раз подумати, перед тим як погоджуватись. Вдруге отримавши згоду водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здовор`я, поліцейський продовжив попереджати водія про можливі наслідки такого огляду, тим самим фактично провокуючи водія на відмову від огляду. Після тривалих попереджень поліцейського водій ОСОБА_1 відмовився від огляду, зазначивши, що приблизно за три місяці до цього він вживав певні препарати. І тільки отримавши відмову водія від огляду, поліцейський одразу перейшов до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 на момент зупинки було 16 років, відмова неповнолітнього від проходження відповідного медичного огляду в закладі охорони здоров`я були прийняті поліцейським у відсутності законного представника ОСОБА_1 .

Суддя вважає, що неповнолітня особа не має усіх ознак компетентності відмовлятися від огляду на стан сп`яніння, як і надавати пояснення щодо свого стану, за відсутності законного представника.

Відсутність законного представника саме у момент зупинення транспортного засобу не вказує на недопустимість доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Проте відсутність законного представника ОСОБА_1 унеможливлює встановлення усвідомленості неповнолітнього та розуміння ним наслідків відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Відтак відсутні підстави вважати наданий відеозапис належним, допустимим і достатнім доказом на підтвердження вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінового йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту керування неповнолітнім ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння не надано, тому його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом, не доведена, отже склад вказаного правопорушення в діях неповнолітнього ОСОБА_1 відсутній, тому провадження по справі, в цій частині, підлягає закриттю.

Разом з тим, як слідує із наданих матеріалів, зокрема відеозапису процедури складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, факт керування транспортним засобом автомобілем Део Ланос, д/н НОМЕР_1 , без права керування таким транспортним засобом він не заперечував, тому, в цій частині, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, знайшла своє підтвердження в суді.

Відповідно ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу».

Враховуючи обставини справи та особу правопорушника, який є неповнолітнім, до адміністративної відповідальності притягається вперше, вину у вчиненні вищевказаного правопорушення визнав повністю, суддя дійшов висновку, що відносно неповнолітнього ОСОБА_1 слід застосувати захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП, у вигляді суворої догани, що буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.13, 24-1, 40-1, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Неповнолітнього ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати захід впливу у вигляді суворої догани.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ