ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 629/5808/24 Головуючий 1 інстанції: Цендра Н.В.
Провадження №: 33/818/277/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Данила С.М., з участю свідка ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 11 2024 року, допитавши свідка, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шевченкове, Харківської області, неодруженого, водія-заправника в/ч НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.09.2024 року о 19-00 год. сержант ОСОБА_1 був виявлений у тимчасовому розташуванні в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. В подальшому його було доставлено до КНП «Лозівське ТМО» де йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сержант ОСОБА_3 категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку №442 сержант ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Захисник Данило С.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення в порядку п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Зазначив, що матеріали справи не містять належних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення. Ні висновок №442, ні протокол ДНХ-2/7885 про адміністративне правопорушення не можуть бути використані як докази у справі, оскільки не містять переліку конкретних ознак алкогольного сп`яніння, а також результатів лабораторних досліджень, на основі яких був зроблений висновок про нетверезий стан ОСОБА_1 , зазначення яких є обов`язковим при його констатації. Крім того, було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у військовій частині на місці, не долучено до матеріалів справи направлення на огляд у заклад охорони здоров`я. В зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Дослідивши наявні докази по справі суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Данило С.М. подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 11 2024 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції винесена не дотримуючись вимог процесуального та матеріального закону.

Окрім того, апелянт вказує, що докази вини, які наявні в матеріалах справи, відсутні, а матеріали справи не містять доказів факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, на думку апелянта, покази свідків не є належними та матеріали справи не містять направлення на огляд військовослужбовця ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Додатково було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та клопотання про допит свідка ОСОБА_2 .

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, довірив представляти інтереси захиснику Данило С.В., який підтримував вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, підтримував клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_2 .

Додатково зазначив, що висновок №442 від 20 09 2024 року не відповідає обставинам справи та не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 , зазначив, що у ОСОБА_1 були неприязні відносини із ОСОБА_4 та іншими свідками по справі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

З метою необмеження доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вважати пропущений строк пропущеним з поважних причин.

Крім того, суд апеляційної інстанції з метою повного та об`єктивного розгляду справи вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_2 та допитати його у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Данило С.М., свідка ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП «Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду».

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 №2/7885 20.09.2024 року о 19-00 год. сержант ОСОБА_1 був виявлений у тимчасовому розташуванні в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. В подальшому його було доставлено до КНП «Лозівське ТМО» де йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сержант ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку №442 сержант ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

Судом апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що він контактує із ОСОБА_1 кожного дня, жодного разу не бачив ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, жодних зауважень щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння від інших військовослужбовців не чув. Додатково зазначив, що ОСОБА_1 мав неприязні стосунки із головним сержантом та свідками по даній справі.

Захисник Данило С.М. також зазначив, що висновок №442 від 20 09 2024 року не відповідає обставинам справи та не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 , зазначив, що у ОСОБА_1 були неприязні відносини із ОСОБА_4 та іншими свідками по справі.

Усі військовослужбовці ЗСУ незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Згідно ст. 241 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Суд ставиться критичного до пояснень захисника Данило С.М. щодо відсутності доказів вини в діях ОСОБА_1 , відсутності доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, зважаючи на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 №2/7885 20.09.2024 року о 19-00 год. сержант ОСОБА_1 був виявлений у тимчасовому розташуванні в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. В подальшому його було доставлено до КНП «Лозівське ТМО» де йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №442 від 20 09 2024 року встановлено, що сержант ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 №2/7885 20.09.2024 сержант ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що свідчать відповідні підписи у протоколі. Додатково свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали покази під присягою у судовому засіданні суду першої інстанції щодо обставин справи та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається із матеріалів справи, військовослужбовець ОСОБА_1 чи його захисник не оскаржували дії головного сержанта ІНФОРМАЦІЯ_2 майстра-сержанта ОСОБА_4 , тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії ОСОБА_4 до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій головного сержанта під час складення протоколу, направлення чи висновку або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 №2/7885 20.09.2024 був складений щодо ОСОБА_1 саме внаслідок відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколах про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідомого ігнорування норм ч.3 ст. 172-20 КУпАП, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 11 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило