Справа № 583/193/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2025 року м. Охтирка Сумської області

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В, захисника Яценка А.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця, протокол серії ЕПР1 № 219598 від 13.01.2025 року, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.01.2025 року о 00 годині 40 хвилин в м.Охтирка, по вул.Батюка,47 керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, нестійка хода, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи мається довідка про вручення судової повістки, будь-яких заяв від нього не надійшло, у відповідності до положень ст. 268 КУпАП присутність особи по вказаній справі не обов`язкова.

Захисник ОСОБА_1 Яценко А.О. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки працівники поліції безпідставно зупинили авто та не повідомили причину зупинки та перевірку документів, ОСОБА_1 не надано права скористатися послугами захисника. Також під час складання протоколу, було встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися посадовою особою Військової служби правопорядку Збройних Сил України, однак працівниками поліції порушено процедуру порядку встановлення факту сп`яніння. Крім того, наданий відеозапис події, яка мала місце 13.01.2025 року не засвідчений електронним цифровим підписом.

Незважаючи на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими належними та допустимими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 219598 від 13.01.2025 року, у якому зафіксовані обставини правопорушення;

- відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, з якого вбачаються, що 13.01.2025 року о 00 годині 40 хвилин в м.Охтирка, по вул.Батюка,47 інспектором поліції зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням захисника свідок ОСОБА_2 , пояснила в суді, що є нареченою ОСОБА_1 та перебувала з ним з автомобілі, їхали з гостей додому, були зупинені працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 просив надати йому адвоката.

Суд, проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення захисника Яценка А.О., дослідивши письмові докази, відеозапис, доданий до протоколу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

До протоколу додано оптичний диск з відеозаписом, який ретельно перевірено та досліджено судом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував зазначеним у протоколі транспортним засобом, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, подальший рух водію заборонено.

Отже, на відеозапису в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він є належним доказом. Крім того, відеозапис є допустимим доказом, оскільки здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Суд не погоджується з доводами захисника, щодо не засвідчення наданого відеозапису електронним цифровим підписом має наслідком визнання такого доказу недопустимим, з огляду на слідуюче.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

У постанові від 10.09.2020 року у справі № 751/6069/19 Верховний Суд зазначив таке: «відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 рокуу випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Разом з цим КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.

Щодо доводів захисника стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо твердження захисника про те, що водій на місці просив забезпечити йому захисника, суд зазначає, що в данному випадку право водія на захист порушено не було, так як по вказаній категорії справ не не передбачена обов`язкова участь захисника, а водій не позбавлений можливості запросити захисника. Така можливість йому була забезпечина з боку працівників поліції, однак таким правом він не скористався. Порушень прав водія судом не встановлено.

Твердження сторони захисту щодо незазначення про свідків у протоколі, суд не бере до уваги, оскільки в данному випадку здійснювалася відеофіксація, а згідно діючого законодавства в такому випадку не вимагається присутність свідків.

Доводи захисника про порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки не було повідомлено та залучено Військову службу правопорядку у Збройних Силах України не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, ст. 266-1 КУпАП не встановлено окремого порядку огляду військовослужбовців щодо яких є підстави вважати, що вони керують транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння (ст.130 КУпАП), тому проводячи огляд метою визначення стану алкогольного сп`яніння та складаючи протокол про адміністративне правопорушення поліцейські обґрунтовано керувались вимогами ст. 266 КУпАП.

Зважаючи на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за ст. 172-20 чи 178 КУпАП, поліцейські у повній відповідності з вимогами закону здійснили складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 самостійно, без залучення представників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Доводи захисника про ненадання ОСОБА_1 направлення на огляд до медичного закладу та відсутності фіксації його складення на відеозаписі жодним чином не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, що зафіксовано на доданих відеозаписах з бодікамер, внаслідок чого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, п 8 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не передбачено вручення направлення особі, яка має бути оглянута в закладі охорони здоров`я і таке направлення дається саме закладу охорони здоров`я, а п. 9 розділу ІІ Інструкції передбачено обов`язок забезпечити доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я.

Твердження сторони захисту щодо нескладення працівниками поліції протоколу затримання щодо ОСОБА_1 , так як нібито останній перебував більше години на місці зупинки не заслуговують на увагу, оскільки працівники поліції дотримувалися вимог чинного законодавства при складанні протоклу, порушень прав водія не встановлено.

Інші доводи захисника не заслуговують на увагу суду, судом не встановлено жодних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не впливають на повноту та достовірність встановлення обставин події.

При цьому суддя враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Показання свідка ОСОБА_2 , яка є нареченою ОСОБА_1 , суд оцінює критично і не може прийняти до уваги, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи, зокрема з дослідженим відеозаписом та іншими письмовими доказами, її показання не впливають на вирішення справи як зазначено про це судом вище.

Долучені захисником до матеріалів справи копії військових документів ОСОБА_1 не впливають на вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, при складанні протоколу водію роз`яснено його права, в тому числі і на захист.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази, досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєному.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою. Законних підстав для закриття провадження у справі, про що заявляв захисник немає.

Згідно довідки Головного сервісного центру від 14.01.2025 року ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 скоїв грубе порушення правил дорожнього руху, є водієм, так як має посвідчення водія, тому вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 268, 276, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) в доход держави, що підлягає сплаті на рахунок: UA0018001, отримувач ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, код за ЄДРПОУ 37970404, код бюджетної класифікації доходів 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави, що підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір п. 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко