Справа № 461/9936/24 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н. Б.
Провадження № 33/811/141/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Раделицької С.П. та захисника адвоката Дворницького В.В. ( у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Дворницького Валерія Вікторовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року,

встановив:

цієї постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 52858 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 75 коп., без конфіскації даного товару.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з протоколом про порушення митних правил, громадянин ОСОБА_2 17.03.2024 о 23:47 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці ввіз на територію України, в якості гуманітарної допомоги, без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, на підставі гарантійного листа військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2024 №1-453 та Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_1 , транспортний засіб марки «JEEP», модель «GRAND CHEROKEE», номер кузова НОМЕР_2 .

Листом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01.10.2024 №17/8/6-3884нт Львівську митницю повідомлено про те, що факт отримання товару гуманітарної допомоги (транспортний засіб марки «JEEP», модель «GRAND CHEROKEE», номер кузова НОМЕР_2 ) не підтверджений, а також повідомлено, що гарантійний лист на ввезення даного транспортного засобу військовою частиною НОМЕР_1 не надавався.

Таким чином, ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення такого документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

На вказану постанову захисника адвокат Дворницький В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 участі у судових засіданням по даній справі не брав та під час постановлення (оголошення) постанови був відсутній. Дану постанову було отримано 10.01.2025, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 займався лише ввезенням автомобіля ( був водієм), оформлення всіх необхідних документів займайся ОСОБА_3 .

Зазначає, що після ввезення даного автомобіля він був переданий ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується актом прийому передачі транспортного засобу та письмовими поясненнями військовослужбовця ОСОБА_4 .

Окрім цього, ОСОБА_3 на ім`я начальники Львівської митниці подавалася заява на лист про порушення митних правил №1531/20900/24 від 29.11.2024 року з відповідними поясненнями та додатками. Львівською митницею було проігноровано дану заяву та не враховано дані пояснення та документи, а також не повідомлено про це суд по даній справі, та представником Львівської митниці Лубоцьким Б.І. взагалі не згадувалася зазначена вище заява та документи (гарантійний лист від В/Ч НОМЕР_1 , акт приймання передачі транспортного засобу), які їм надавалися ОСОБА_3 та Львівська митниця про це була обізнана, але проігнорувала, не надала жодної відповіді та правової оцінки цьому, чим були порушенні законні права та інтереси ОСОБА_1 .

Заслухавши думку захисника адвоката Дворницького В.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, представника Львівської митниці Державної митної служби України Раделицької С.П., яка заперечила апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК).

Крім того, згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст. 487 МК, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вказані вимоги закону, його висновки є обґрунтованими і з правильним застосуванням норм матеріального закону, з огляду на наступне.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №1531/20900/24 від 29.11.2024; даними, що містяться у гарантійному листі військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2024 №1-453; декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_1 ; листом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01.10.2024 №17/8/6-3884нт; листом командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 ; службовими та доповідними записками; інформацією з АСМО Інспектор.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, зокрема, з них вбачається факт вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу, як підстави для його переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст. 494 МК України щодо його змісту.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, серед іншого, це їх переміщення через митний кордон з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Суб`єктивна сторона, враховуючи приписи ч. 1 ст. 458 МК України, передбачає наявність умислу чи необережності. При цьому, для кваліфікації дій заст. 483 МК України не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали від цього шкідливі наслідки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що громадянин ОСОБА_2 17.03.2024 о 23:47 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці ввіз на територію України, в якості гуманітарної допомоги, без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, на підставі гарантійного листа військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2024 №1-453 та Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_1 , транспортний засіб марки «JEEP», модель «GRAND CHEROKEE», номер кузова НОМЕР_2 .

Листом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01.10.2024 №17/8/6-3884нт Львівську митницю повідомлено про те, що факт отримання товару гуманітарної допомоги (транспортний засіб марки «JEEP», модель «GRAND CHEROKEE», номер кузова НОМЕР_2 ) не підтверджений, а також повідомлено, що гарантійний лист на ввезення даного транспортного засобу військовою частиною НОМЕР_1 не надавався.

Покликання захисника - адвоката Дворницького В.В. на те, що ввезений транспортний засіб було передано ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується актом прийому передачі транспортного засобу, то апеляційний суд до уваги не бере, оскільки військова частина НОМЕР_1 , яка була зазначена у декларації, як отримувач гуманітарної допомоги, не підтвердила отримання вказаної гуманітарної допомоги.

Крім цього, зазначила що станом на 17.03.2024 ОСОБА_6 не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та не мав права підписувати лист звернення від імені військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, та такі є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При цьому, посилання апелянта на неповноту дослідження усіх доказів, незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Тому підстав для скасування постанови Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд визнає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та закриття провадження у даній справі.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику адвокату Дворницькому В.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України залишити без змін, апеляційну скаргу захисника адвоката Дворницького В.В. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк