Справа № 743/1545/24 Головуючий у 1 інстанції Кравчук М. В.
Провадження № 33/4823/137/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 08 листопада 2024 року о 21 год. 10 хв. по вул. Харківській, буд. 22, у селищі Ріпки, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2111, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що суд першої інстанції, замість з`ясування фактичних підстав для зупинки авто та витребування у органів Національної поліції відповідних доказів, в тому числі відео з камери відеореєстратора, взяв до уваги нічим не підтверджені вислови поліцейського із запису нагрудної камери про нібито причину зупинки: при виїзді з вулиці Харківська на перехрестя, де організовано круговий рух, водій одразу повернув вліво, хоча повинен був рухатись по колу.

Зазначає, що порядок проїзду перехрестя він не допускав, а тому зупинка його автомобіля була безпідставною та незаконною.

Не дивлячись на явне порушення працівниками поліції вимог Закону в частині права на захист, судом першої інстанції у своєму рішенні «взято на себе» виправлення таких порушень поліцією, зокрема шляхом роз`яснення особі його прав та з`ясування їх зрозумілості, що суд, відповідно до ст. 279 КУпАП і так зобов`язаний був зробити при розгляді справи.

Усупереч вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП, працівники поліції його не відсторонили від керування транспортним засобом.

Водночас, як підтверджено матеріалами відеозаписів, доданих до протоколу, роз`яснення порядку застосування спеціального технічного засобу та проведення огляду поліцейськими, не проводилось.

Направлення водія транспортного засобу на огляд з метою встановлення стану сп`яніння було складено вже після складання та підписання протоколу, що є підставою для визнання проведеного огляду не дійсним у порядку, визначеному ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Також ОСОБА_1 акцентує увагу суду на порушенні правил безперервності відеофіксації.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 не прибув. Подав заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні місцевого суду 06.01.2025 ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 08.11.2024 заїжджав у двір «п`ятиповерхівки». Побачив, що за ним рухався автомобіль патрульної поліції, однак поїхав далі. Потім побачив, як патрульний автомобіль увімкнув проблискові маячки. Зупинився. Поліцейські пояснили йому, що він порушив Правила дорожнього руху при проїзді перехрестя. Повідомили, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, хоча він на них не дихав, а почервоніння очей побачити у темну пору доби є досить сумнівним. Поліцейські почали йому викручувати руки, заламувати пальці, кудись його тягли (припустив, що у лікарню). А у нього була дитина сама вдома.

ОСОБА_1 зауважував, що був не проти пройти тестування, однак йому не роз`яснили права, не надали доказів порушення Правил дорожнього руху, не показали Драгер, жодного разу не повідомили, що ведеться відеофіксація, не врахували, що у нього вдома хвора дитина та він не міг їхати у лікарню через це.

Також з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності на місці вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА № 3439313 за керування 08.11.2024, о 21 год. 10 хв. транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії. З вказаною постановою останній ознайомився на місці та поставив свій підпис.

З огляду на наведене, місцевий суд вірно відхилив доводи ОСОБА_1 , про відсутність факту керування транспортним засобом 08.11.2024, о 21 год. 10 хв. у селищі Ріпки по вул. Харківська, 22, оскільки такий факт встановлений постановою.

Щодо доводів ОСОБА_1 про не роз`яснення йому прав, місцевий суд правильно зауважив, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні судом було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права, та обов`язки. Крім того, правом надання зауважень щодо протоколу ОСОБА_1 скористався під час судового розгляду у суді першої інстанції. Можливість відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, а також проходження огляду у медичному закладі працівником поліції ОСОБА_1 була роз`яснена, що видно з відеозапису, на вимогу поліцейського пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 відповів : «не буду», на пропозицію проїхати на огляд в лікарню така ж сама відповідь: «не буду».

Водій ОСОБА_1 на питання працівників поліції чи вживав він алкогольні напої відповів, що був на дні народження. Виявлення ознак алкогольного сп`яніння стало правовою підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у лікарні, на що той відмовився.

На відеозапису видно, що поліцейський назвав себе, своє звання та повідомив причини зупинки транспортного засобу, що спростовує доводи апелянта про безпідставність його зупинки поліцейськими.

Твердження ОСОБА_1 про те, що до нього застосовувались заходи фізичного примусу, нічим не обґрунтовані, навпаки саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи документів на право керування та на транспортний засіб, допустив порушення правил безпеки руху, за зовнішніми ознаками такими як різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, були усі підстави підозрювати про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 цікавився у поліцейського, чи ведеться відеофіксація, на що отримав ствердну відповідь, що спростовує його доводи про необізнаність щодо фіксування та небезперервність фіксування. Запис з відео реєстратора поліцейського автомобіля та записи з різних бодікамер поліцейських не може бути безперервним, оскільки це можливе тільки завдяки монтажу, чого у даному випадку не було. Навпаки, надані відеозаписи до матеріалів справи цілком об`єктивно фіксують перебіг подій.

Отже, ОСОБА_1 , наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені його права, не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як він сам, окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен неухильно виконувати.

Якщо ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд ОСОБА_1 була очевидною. Він затягував час, пропонував вирішити по хорошому, однозначно на вимогу поліцейського пройти медичний огляд відповів відмовою, як водій не виконав свого обов"язку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець