Справа 362/544/25
Провадження 3/362/424/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за частиною 1 статті 187 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом від 10 січня 2025 року серія ВАД № 639340, 05 січня 2025 року о 00:40, ОСОБА_1 під час перевірки працівниками поліції адмін. наглядного ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , був відсутній, чим порушив встановлені судом обмеження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 187 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких у вказаний день, а саме 05 січня 2025 року, працівники поліції телефонували на «Телеграм» але він спав, не чув, бо Інтернет зв`язок був відключений.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала аналогічні пояснення та додатково зазначила, що є сусідкою ОСОБА_1 , знімають окремі кімнати у одному будинку.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи:

- протоколи про адміністративне правопорушення, складені відповідно до вимог КУпАП, що містить суть правопорушення та кваліфікацію дій особи. При цьому в протоколах не вказано про наявність свідків події або будь-яких інших доказів, отриманих при виявленні правопорушення.

- рапорт працівників поліції про відсутність особи за місцем проживання;

- письмові пояснення особи, відповідно до яких він вказує, що перебував дома, однак ніхто не стукав і не дзвонив у його двері,

- копію постанови суду про встановлення особі адміністративного нагляду, довідка про звільнення з місць позбавлення волі .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КУпАП.

Так, в матеріалах справи є лише протоколи, рапорти поліцейського та письмові пояснення особи, в яких він ґрунтовно заперечує свою провину, а безпосередньо у суді надали пояснення ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 , які заперечили відсутність особи за місцем його проживання.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, однак жодного доказу на спростування таких пояснень працівниками поліції не надано (ні фото, ні відеодоказів, ні пояснень сторонніх свідків).

Згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у Рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідивши матеріали справи крізь призму наведеного правового регулювання, враховуючи позицію ОСОБА_4 , суд констатує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано достатніх доказів учинення інкримінованих адміністративних правопорушень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 187 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Попович