Провадження №3/522/1068/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 02.06.2024 року о 18 годині 31 хвилин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д/н НОМЕР_1 , у місті Одесі, по вулиці Маловського, біля будинку №44, та був зупинений поліцейським патрулем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.М. надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 02.06.2024 року о 18 годині 31 хвилин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д/н НОМЕР_1 , у місті Одесі, по вулиці Маловського, біля будинку №44, та був зупинений поліцейським патрулем без законних підстав, чим було грубо порушено вимоги статті 35 Закону України Про Національну поліцію в частині безпідставного зупинення транспортного засобу.

ОСОБА_1 пояснив патрульному, що забув документи на авто у друга, який мешкає поруч та направився до його помешкання задля повернення документів. В авто залишилася дружина ОСОБА_1 та його дитина.

Після повернення водія до авто поліцейський почав залякувати ОСОБА_1 тим, що переверне авто, проведе тотальний незаконний обшук, забере авто на евакуаторі. Груба розмова, лайки з боку поліціанта погіршували ситуацію, патрульний тикав ОСОБА_1 , а після зауважень казав, що водій не заслуговує щоб до нього зверталися на Ви (32 35 хвилини відеозапису реєстратора з ID 471476 з початком запису 18:38:48 та кінцем запису 20:04:29, Video ID d3bb47b37dc0f391cdb24e9ebe5b5c5b; bfb0b07204a561c37b24cb28dbc29c738).

Поліцейський Т.В.О. ЗКР №3 Б №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант ОСОБА_2 без ознайомлення ОСОБА_1 з його правами, без проведення огляду зовнішнього та фізичного стану ОСОБА_1 у вечірній час доби (після 19 години) нечітко запропонував на місці зупинки транспортного засобу пройти водію огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alkotest Drager. Але поліціант не пропонував ОСОБА_1 альтернативний варіант проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, чим порушив вимоги статті 266 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснював, що в проходженні тестування за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest Drager немає сенсу, так як водій є абсолютно тверезим, в нього годину тому відбувся гіпертонічний криз і були застосовані гіпотонічні ліки, в тому числі Корвалол (на основі етилового спирту). Інших недозволених препаратів ОСОБА_1 не застосовував.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В процесі складання протоколу ОСОБА_1 подав усні пояснення, відповідно до яких із протоколом він не погоджується та вважає, що такий складений за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не доведена з наступних підстав.

Відповідно до відеозапису, долученого до матеріалів справи та відтвореного у судовому засіданні, судом встановлено, що на відео зафіксовано те, що 02.06.2024 року о 18 годині 31 хвилин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився поруч з транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д/н НОМЕР_1 , у місті Одесі, по вулиці Маловського, біля будинку №44, який був зупинений поліцейським патрулем без законних підстав в порушення вимоги статті 35 Закону України Про Національну поліцію в частині безпідставного зупинення транспортного засобу.

В матеріалах справи та на відеозапису не містяться докази про пред`явлення поліціантом обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного порушення правил ПДР, що слугувало підставою для зупинки авто.

Відеозапис з перших хвилин також не фіксує знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagon, д/н НОМЕР_1 .

В матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери поліціанта з ID реєстратора 471476 з початком запису 18:38:48 та кінцем запису 20:04:29 (Video ID d3bb47b37dc0f391cdb24e9ebe5b5c5b; bfb0b07204a561c37b24cb28dbc29c738), на перших хвилинах якого ОСОБА_1 пояснив патрульному, що забув документи на авто у друга, який мешкає поруч, та направився до його помешкання задля повернення документів. В авто залишилася дружина ОСОБА_1 та його дитина.

Після повернення водія до авто відеозапис фіксує грубу лайку поліцейського, його залякування ОСОБА_1 (32 35 хвилини відеозапису).

Відеозапис не містить чіткої відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння і поліціант також не запропонував водію альтернативний варіант проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, чим порушив вимоги статті 266 КУпАП.

Відеозапис також підтверджує, що поліцейський не надавав ніяких пояснень ОСОБА_1 щодо підстав вважати існування у водія стану сп`яніння, не заявляв про ознаки сп`яніння, не проводив зовнішній огляд ОСОБА_1 , не досліджував зовнішній фізичний стан водія, чим порушив пункти 2 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом від 09.11.2015 № 1452/735 Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України.

З відеозапису вбачається відсутність будь якого компоненту, який свідчить про наявність сп`яніння ОСОБА_1 , а навпаки - спокійне адекватне спілкування, нормальний рух та мова, і звичайний колір шкіри для вечірнього часу доби.

Після чого поліцейський тривалий час складав протокол відносно ОСОБА_1 , але впродовж чого на відрізку часу відео з 1 години 15 хвилин і до 1 години 20 хвилин до повного оформлення та оголошення протоколу ОСОБА_1 , водій просив дозвіл на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак отримав категоричну відмову від патрульного.

Як випливає із змісту статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

У відповідності до статті 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Процедура оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, відповідальність, за які передбачена статтею 130 КУпАП, визначається також розділом 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Згідно з пунктом 2.5 Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року За № 1306, якою затверджені Правила дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У підпункті а) пункту 2.9. ПДР йдеться мова про те, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із частиною 4 статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У статті 266 КУпАП також йдеться мова про те, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З матеріалів відеозапису вбачається, що поліцейські не роз`яснюють ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме що це тягне за собою відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Також поліцейський не пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі.

Відповідно до статті 35 Закону України Про Національну Поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Спираючись на положення частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП України, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (пункт 43 рішення від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на пункт 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом (пункт 161 рішення від 18.01.1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom); пункт 65 рішення від 21.07.2011 року у справі Коробов проти України (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин.

Недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням процедури проходження водієм транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виключає адміністративну відповідальність та порушує конституційні права і свободи ОСОБА_1 , а також встановлений законом порядок отримання фактичних даних у справі.

З правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, вбачається, що всі наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами (поліція склала протокол за керування у стані сп`яніння), так як із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити.

З цією викладеною позицією Верховного Суду в частині розгляду справ по статті 130 КУпАП погодилися апеляційні суди по справі № 722/554/22 від 02.06.2022 року, 723/1069/22 від 02.06.2022 року, 723/29/22 від 12.04.2022 року, 720/1324/21 від 04.11.2021 року, 718/928/21 від 14.07.2021 року.

З досліджених судом матеріалів та пояснень представника ОСОБА_1 адвоката Кравченко О.М. у судовому засіданні судом встановлено, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та повністю спростований дослідженими судом матеріалами справи.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, складено формально та не відповідає дійсності.

Як зазначено в пункті 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених судом обставин, дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки його вина не підтверджена будь-якими належними, допустимими та достовірними доказами, що тягне за собою закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251, 255, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М.Кічмаренко