Справа № 501/167/25
Номер провадження 3/501/148/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Яковця Є.О.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 614107 від 03 січня 2025 року, ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 03 січня 2025 року, о 00:02 год. за адресою: АДРЕСА_1 , викинула особисті речі дитини на сходовий майданчик в під`їзді, винесла дитяче ліжко і висловлювала бажання відмовитись від немовля, при цьому перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якій були роз`яснені її права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину не визнала, та пояснила суду, що в неї стався нервовий зрив, пов`язаний із тим, що вона дізналася що її чоловік пішов до армії, залишивши її з маленькою дитиною саму, таким чином намагалася привернути його увагу до себе. Дійсно, перебувала в стані алкогольного сп`яніння, винесла дитячі речі в під`їзд, однак дитина перебувала в квартирі у сусідки, з нею було все добре, вона би нічого з нею не зробила, вона її любить, вона дуже її хотіла. Після повідомлення в поліцію про свої наміри, прийшла до тями та одразу ж повідомила, що все гаразд, від дитини вона не відмовляється, однак, поліція все одно приїхала. Після події звернулася до лікаря та їй поставлено діагноз післяпологова депресія, більше такого не траплялося. Наразі їй допомагає із доглядом дитини її матір. В дитини все добре із розвитком, є одяг, їжа, іграшки, тощо.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення надала суду такі документи, які були досліджені судом: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт про прийняття виклику на «102» від ОСОБА_1 , в якому зазначено, що остання кричить, що відмовляється від дитини; витяг з бази даних поліції щодо особи ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 , які відповідають поясненням, наданим нею в судовому засіданні; фотознімки з квартири, в якій мешкає ОСОБА_1 ; диск із відеозаписом з бодікамери поліції, на якому зафіксовані обставини, зазначені в протоколі та відповідають поясненням ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов такого висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків та осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б не викликали сумнівів у суду.

З огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено від виконання яких саме обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини ухилилася ОСОБА_1 , суд не може вважати протокол про адміністративне правопорушення достатнім доказом винуватості особи.

Суд, самостійно не може встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення, та розглядає справу в межах обставин, які зазначені в протоколі.

Додані до протоколу докази підтверджують, що ОСОБА_1 викинула особисті речі дитини на сходовий майданчик в під`їзді, винесла дитяче ліжко і під час телефонного дзвінка до поліції висловлювала бажання відмовитись від немовля.

В свою чергу, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що такі дії вона вчиняла лише один раз, і лише через те, що її чоловік мобілізувався до ЗСУ, під час цих подій дитина перебувала у сусідки, вона любить доньку і довго на неї чекала. Вона піклується про фізичний розвиток дитини, подія яка сталася є наслідком ендогенного психічного розладу настрою, що трапляється після народження дитини (післяпологова депресія). Жодних реальних негативних наслідків, у зв`язку із діями ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі, зокрема щодо дитини, не настали, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від будь-яких можливих протиправних дій, у зв`язку з якими могла настати відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.187, 245, 247, 251, 252, 255, 278, 280, 287, 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________202_ р.