Справа № 513/80/25
Провадження № 3/513/134/25
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Мирнопілля Саратського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, інспектора прикордонної служби 3 категорії водія відділення логістики відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) військової частини НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 11 лютого 2015 року Саратським РВ ГУ ДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 ,

за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

в протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ №331569, зазначено, що ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-18 КУпАП, а саме 01.01.2025 року о 14 годині 00 хвилин під час перевірки місця тривалого несення служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " в районі прикордонного знаку № 0649/15 АДРЕСА_1 було виявлено як старший сержант ОСОБА_1 , який перебував в прикордонному наряді "Чатовий", порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, а саме перебував у службовому транспортному засобі Рено Дастер НН 343В та не здійснював охорону військового об`єкту та спостереження за прилеглою місцевістю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз.5,9,10 п.9 глави 5 розділу ІІ "Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261 зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за № 1391/27836, чим порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вину не визнав, зазначив, що не порушував правила несення прикордонної служби.

Дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини 2 ст. 178-18 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, яка лише описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнюють норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом.

ОСОБА_1 інкримінують, що ним було порушення правила несення прикордонної служби особою, яка входить складу до наряду з охорони державного кордону, а саме перебування в службовому транспортному засобі та не здійснення охорони військового об`єкту та спостереження за прилеглою територією, чим порушено вимоги абз. 5, 9, 10 п.9 глави 5 розділу ІІ "Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261 зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за № 1391/27836 ( далі Інструкція).

З об`єктивної сторони порушення несення служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону, настає за умови, що ця особа порушила дією або бездіяльністю конкретні нормативні накази (розпорядження), що регламентують діяльність наряду з охорони державного кордону.

Частина 3 статті 2 Конституції України визначає, що територія України в межах кордону є цілісною та недоторканою.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про державний кордон України" охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах покладається на Державну прикордонну службу України, а в повітряному та підводному просторі в межах територіального моря - на Збройні Сили України. Державна прикордонна служба України і Збройні Сили України під час виконання завдань з охорони державного кордону України керуються цим Законом, законами України "Про Державну прикордонну службу України", "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", іншими нормативно-правовими актами та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" (далі Закон) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Статтею 19 Закону визначено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається протидія і запобігання кримінальним та іншим правопорушенням особового складу Державної прикордонної служби України.

Відповідно до абз.5, 9, 10 п.9 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України, затвердженої наказом МВСУ від 19 жовтня 2015 року №1261 під час виконання завдань чатовий зобов`язаний: вести спостереження за місцевістю і повітряним простором; спостерігати за навколишньою місцевістю, здійснювати обхід території об`єкта, звертаючи особливу увагу на приховані підступи до нього; зупиняти сторонніх осіб, які наближаються або виявлені на території (поблизу) об`єкта, і доповідати черговому підрозділу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №331569Е, складений 05 січня 2025 року начальником відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) ОСОБА_2 ; копія службового посвідчення НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , рапорт начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) ОСОБА_2 , в якому зазначено, що правопорушення, вчинення якого інкримінують ОСОБА_1 , було виявлено 01.01.2025 року.

Суду не надано доказів, які підтверджують обставини, викладені в протоколі, а саме, що ОСОБА_1 01.01.2025 року о 14:00 годині перебував у прикордонному наряді "Чатовий" та не здійснював охорону військового об`єкту та спостереження за прилеглою місцевістю.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, повинен бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проте протокол про адміністративне правопорушення було складено 05.01.2025 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч.2 ст.254 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду даної справи судом тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці ЄСПЛ визначив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не наділений правом встановлювати нові обставини правопорушення, які не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, або самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд також не має повноважень самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 251, 252, 280, 283- 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційного суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А. І. Бучацька