Справа № 539/399/25
Провадження № 3/539/175/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Лубенського районного відділу поліції Національної поліції в Полтавської області,
про притягнення до адміністративної відповідальності за статею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

УСТАНОВИЛА:
23 січня 2025 о 18 год 10 хв в місті Лубни по вулиці Олександрівська, будинок №26, водій ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота Авенсіс, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в тому ж напрямку. Під час дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність статею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 750740 складений 23 січня 2025 року інспектором СРПП Лубенського РВП, старшим лейтенантом поліції Вороним Віталієм Олексійовичем (далі Протокол).
Матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статею 124 КУпАП надійшли до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) 27 січня 2025 року та були призначені до розгляду на 10 лютого 2025 року.
ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 10 лютого 2025 року, не з`явився, про час та місце розгляду Протоколу повідомлений належним чином.
10 лютого 2025 року його представник - адвокат Орленко Р.Е. надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника. При цьому, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 вину визнає.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно зі статтею 268 КУпАП не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого статею 124 КУпАП, з таких підстав.
Статею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого статею 124 КУпАП підтверджується:
- схемою місця ДТП, яка сталася 23 січня 2025 року о 18 год. 10 хв. місті Лубни по вулиці Олександрівська, будинок №26, на якій зображено напрямок руху транспортного засобу ОСОБА_1 ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23 січня 2025 року, який повідомив, що неочікувано на смугу руху із зустрічної смуги виїхав автомобіль «Шкода Октавія» та спричинив ДТП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 23 січня 2025 року, в яких вона зазначає, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння, неочікувано із зустрічної смуги виїхав на смугу, по якій рухався їх автомобіль, чим спричинив ДТП;
- фотознімками з місця ДТП.
З Протоколу вбачається, що у ОСОБА_1 посвідчення не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.
Санкція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у пункті 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
З огляду на вищевказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, перевірки їх доказами, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні ДТП визнав, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статею 124 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 124, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва