ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Берзіня С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Берзіня С.Л. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 22.06.2024 року о 20 год. 23 хв. в Донецькій області, м. Краматорськ, вул. Абхазька, біля буд.26 водій ОСОБА_1 керував т/з «Чері» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест». Результат перевірки 1,54 проміле, тест №1116. Тобто, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник Берзінь С.Л. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення. Вважає, що суд всебічно не з`ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Вказує на безпідставне покладення судом в основу обвинувачення ОСОБА_1 його власних усних пояснень. Зазначає про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Звертає увагу на те, що роздруківка чеку драгер є вигорілою, тому нею неможливо підтвердити зафіксовану у протоколі інформацію про величину проміле алкоголю. Зауважує про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, та під час зупинки працівниками поліції не озвучено ОСОБА_1 причину зупинки. Зауважує, що судом безпідставно в якості доказу взято рапорт працівника поліції. Наголошує, що долучений до протоколу відеозапис не містить фіксації всіх подій, тому не є належним доказом вини ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 892950 від 22.06.2024 року, згідно якого 22 червня 2024 року о 20 год. 23 хв. в м. Краматорськ по вул. Абхазька, біля буд.26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHERY Tiggo днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alcotest 6820 Drager результат огляду позитивний 1,54 проміле тест № 1116, чим порушив п. 2.9 а ПДР України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,54 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом.

Роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою «Alcotest 6820 Drager» тест № 1116 від 22.06.2024 року, з якої вбачається, що 22.06.2024 року о 20:50 годині протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено 1,54 ‰. Роздруківка містить підпис ОСОБА_1 .

Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, здійснення огляду на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager, зафіксовано результат 1,54 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився.

Рапортом інспектора, згідно якого 22 червня 2024 року на підставі п. 7 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб CHERY Tiggo днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування у останнього були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alcotest 6820 Drager, водій погодився, результат огляду позитивний 1,54 проміле тест № 1116. Складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія відсторонено від керування.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами. Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що службовий автомобіль рухається за транспортним засобом CHERY Tiggo днз НОМЕР_1 та подає йому звуковий сигнал, який, згідно ПДР, зобов`язує водія автомобіля зупинитись біля правого краю проїзної частини. Транспортний засіб зупиняється, з місця водія виходить ОСОБА_1 , на місці пасажира перебуває інший чоловік. Під час спілкування інспектор вбачає у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та висловлює вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 погоджується на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатору Drager Alcotest 6820, проходить огляд, результат якого позитивний та становить 1,54 % проміле, з яким ОСОБА_1 погоджується.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не відображає обставин всіх подій, тому є неналежним доказом, на увагу не заслуговують.

Доданий до протоколу відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Долучений до протоколу відеозапис містить підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт виявлення у останнього ознак сп`яніння, факт проходження огляду на стан сп`яніння та зафіксовано результат.

Посилання захисника на те, що роздруківка чеку драгер є вигорілою, тому нею неможливо підтвердити зафіксовану у протоколі інформацію про величину проміле алкоголю є безпідставними, оскільки результат тесту 1,54 ‰ був озвучений після проведення огляду, вказаний в акті огляду та вбачається з роздруківки чеку.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу не можуть бути взяті до уваги, оскільки згідно положень п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати у особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Отже, підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення.

З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу стала перевірка повідомлення, яке надійшло на лінію 102, про те, що водій вживав алкогольні напої, а потім сів за кермо.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом на увагу не заслуговують, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, надані суду докази в їх сукупності є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та, на думку апеляційного суду, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Берзіня С.Л. залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя