Дата документу 09.01.2025
Провадження № 3/334/168/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Національної поліції України Головного управління національної поліції в Запорізькій області Запорізьке районне управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол ВАВ 003976, згідно якого, 03.12.2024 об 00 годині 00 хвилин в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: висловлювався образливими словами, погрожував фізичною розправою, кричав. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 02.01.2023 року був притягнутий за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про дату час розгляду справи був повідомлений за вчасно.

Відтак, враховуючи, що положення ст. 268 КУпАП не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 цього Кодексу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

За вказаних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням ч. 1 ст. 277 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 003976 від 03.12.2024 року співробітниками поліції невірно кваліфіковано дії правопорушника ОСОБА_1 .

Так, за протоколом дії ОСОБА_1 кваліфіковано правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП, проте відповідно до інформаційної довідки від 06.12.2024 року заступника начальника САП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області І. Попової заначено, що в графі «склад адміністративного правопорушення» поліцейським у зв`язку із некоректною роботою планшетного пристрою ( відсутність зв`язку) було допущено технічну помилку і не вірно зазначено частину статті, а саме « ч.2 ст. 173-2 КУпАП», вірно «ч.1 ст. 173-2 КУпАП».

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.8 Конституції Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Суд не є уповноваженим самостійно змінювати фабулу протоколу, а також змунювати кваліфікацію правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в такому разі неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача.

На думку суду, помилка в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про невірну кваліфікацію адміністративного правопорушення, при цьому є дивним посилання на некоректну роботу планшету, оскільки протокол складений шляхом заповнення бланку рукописним текстом.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка викладеної у справі «Карелін проти росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, статтями 247, 251, 254, 256, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Філіпова І. М.