Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/84/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Бистров С. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мелєзгінова Юрія Валерійовича на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

за участю:

захисника Мелєзгінова Ю.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2024 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 16.08.2024 о 23 год. 47 хв. в м. Кропивницький по вул. Гоголя, 107, керував транспортним засобом NISSAN NAVARA д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції на піставі ст.35 ЗУ Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра, що водій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, на що вказували характерні ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння покривів обличчя, виражене тремтіння кінцівок пальців рук. Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 на місці зупинки транспорного засобу водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Мелєзгінов Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, визнати невинуватим ОСОБА_1 та закрити провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його сумку суддєю районного суду неповно встановлено обставин, які мають значення для справи, та неправильно установлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження чи оцінки, та неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин та порушення норм матеріального та процесуального права, з огляду на те, що оскаржувана постанова винесена передчасно та судом не надано ОСОБА_1 надати свої пояснення та докази по справі. При тому, що повноваження захисника адвоката у справах про адміністративні правопорушення, справах кримінального провадження є відмінними ніж повноваження представника адвоката в ЦПК, КАСУ, ГПК- якими надано право представникам надавати пояснення по суті спору. Окрім того, захисник надавати пояснення по суті справи замість особи не може із об`єктивних причин, оскільки не був учасником події, чи на місці події та не повною мірою володіє ситуацією навіть із урахуванням того, що особиста бесіда адвоката із ОСОБА_1 який несе військову службу складав не більше 5 хв.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини, виконуючи терміновий бойовий наказ командира, у зв`язку із оголошеною бойовою тривогою, терміново з`явитися до військової частини для виконання бойового наказу щодо захисту повітряного простору м. Кропивницький та Кіровоградської області не виконав вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння, перебував при цьому у стані крайньої необхідності, оскільки в результаті не виконання бойового наказу могла бути заподіяна значна шкода, державним інтересам, яку неможливо було відвернути іншим способом, як виконати терміновий бойовий наказ командира, та терміново з`явитися до військової частини, для виконання, бойового завдання пов`язаного, із бойовими діями на території України, а тому він діяв у стані крайньої необхідності, та його дії підпадають під дію ст.18 КУпАП.

Отже в його діях відсутня вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а отже відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Мелєзгінова Ю.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлені такі обставини.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення водієм зазначеного пункту Правил дорожнього руху тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом установлено та з матеріалів справи вбачається, що 16.08.2024 о 23 год. 47 хв. в м. Кропивницький по вул. Гоголя, 107 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN NAVARA д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції на піставі ст.35 ЗУ Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра, що водій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, на що вказували характерні ознаки, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння покривів обличчя, виражене тремтіння кінцівок пальців рук. Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 на місці зупинки транспорного засобу водій ОСОБА_1 відмовився.

Письмових пояснень ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне порушення або окремим документом не надав.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи, які містяться на оптичному носію інформації.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, що є у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «ОКПЛ КОР» від 17.08.2024, змістом відеозапису доданого до протоколу.

Зазначені докази підлягають оцінці судом, який розглядає справу та можуть бути спростовані чи заперечені заінтересованою особою в ході її розгляду у відповідності до приписів ст.252 та ч.1 ст. 267 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить закрити провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, проте, фактично не заперечує та не оспорює фактичні дані викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані на відеозаписі. Крім того, посилається на те, що ОСОБА_1 на час зупинки поліцейськими виконував терміновий бойовий наказ командира, у зв`язку із оголошеною бойовою тривогою, мав терміново з`явитися до військової частини для виконання бойового наказу щодо захисту повітряного простору м. Кропивницький та Кіровоградської області.

Між тим, апелянт не заперечує обставин щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від проходження на вимогу поліцейського огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає апеляційні доводи захисника необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, на дослідженому відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського убачаються обставини, зазначені поліцейськими у протоколі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 113201 від 17.08.2024, яким підтверджується, що саме 16.08.2024 о 23 год. 47 хв. в м. Кропивницькому по вул. Гоголя, 107 мало місце правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Зокрема на відеозаписі зафіксовано зупинку транспортного засобу NISSAN NAVARA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім поліцейським виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння покривів обличчя, виражене тремтіння кінцівок пальців рук. При цьому, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 визнав, що напередодні керування транспортним засобом вживав алкогольні напої. При цьому пояснив, що направляється до побратимів у госпіталь. Жодних доводів щодо виконання наказу командира та той час не зазначав.

Таким чином, поліцейським були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння. При цьому жодних заперечень щодо процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював.

Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_1 на час зупинки поліцейськими виконував бойовий наказ є безпідставними, оскільки не підтверджуються жодним доказом, та розцінюються апеляційним судом, як такі що надані з метою ухилення особи від встановленої законом відповідальності.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої та достатньої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, та буде сприяти дотримання особою встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи наведене, постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Мелєзгінова Юрія Валерійовича залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко