Номер провадження: 33/813/327/25
Номер справи місцевого суду: 510/1193/24
Головуючий у першій інстанції Бошков І.Д.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 - адвоката Мухамеджанова О.С.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мухамеджанов Олег Салаватович на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2024 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №124072 від 23.05.2024, ОСОБА_1 23 травня 2024 року о 13:40 год, в с. Новосільське, на подвір`ї буд №19 вул. І. Нягу, керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA HILUX» д.н.з. НОМЕР_1 заднім ходом, здійснила зіткнення із стоячим автомобілем марки «TOYOTA HILUX» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2024 року на ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма транспортними засобами строком на 6 місяців. Також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із вищевказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мухамеджанов О.С. звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просить змінити постанову Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2024 року в частині накладання адміністративного стягнення, та накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мухамеджанов О.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2024 року, мотивуючи тим, що вона не повідомлялась про розгляд справи належним чином, копію оскаржуваної постанови суду не отримувала, про її наявність дізналась в листопаді 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріалами справи не спростовуються викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мухамеджанов О.С. строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2024 року.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Мухамеджанова О.С., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.9 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.9 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Так, пунктом 10.9 ПДР встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Згідно ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно статті 124 КУпАП підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №124072 від 23.05.2024, схемою наслідків ДТП та безпосередньо письмовими пояснення ОСОБА_1 (а.с. 1-4).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, крім того не оспорюється в апеляційній скарзі.

При цьому, апеляційний суд не погоджується та відхиляє доводи апеляційної скарги, про те, що суд першої інстанції застосовував до ОСОБА_1 занадто суворий вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на шість місяців, який не відповідає ані меті застосування заходів адміністративного впливу, ані тяжкості адміністративного правопорушення, ані особі правопорушника, з огляду на наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. п. 1.3, 1.9 ПДР України).

Так, дії ОСОБА_1 , а саме порушення п. 10.9 ПДР спричинили дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої, транспортні засоби «TOYOTA HILUX» д.н.з. НОМЕР_1 та «TOYOTA HILUX» д.н.з. НОМЕР_1 , отримали механічні ушкодження.

Апеляційним судом враховується, що обидва вищезазначені транспортні засоби належать іншим особам, при цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що такі особи не мають претензії до ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що автомобіль, за своєю конструкцією, створений для руху вперед. Рухаючись заднім ходом водій має значно гіршу оглядовість через дзеркала заднього виду, а також «мертві зони» у яких можуть знаходитись інші учасники дорожнього руху або перешкоди. Якщо неможливо уникнути руху заднім ходом, то найбільш безпечно звернутись по допомогу до інших осіб, які будуть направляти транспортний засіб знаходячись за його межами.

ОСОБА_1 під час керування автомобілем, зобов`язана бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою, а рухаючись заднім ходом повинна була звернутися за допомогою до інших осіб.

На думку апеляційного суду саме покарання у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на 6 місяців в даному випадку буде законним, обґрунтованим, справедливим та відповідатиме тяжкості скоєного правопорушення, та завданим збиткам.

Зазначений висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізувала своє право керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами чинного законодавства.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 33, 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мухамеджанов Олег Салаватович про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мухамеджанов Олег Салаватович залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький