П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Осадчук А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції Закарпатській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 565815, 13.04.2024 о 04 год. 10 хв. в м. Ужгороді по вул. Урожайній, 38 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "ALCOTEST 6820", що підтверджується тестом № 1233 від 13.04.2024 о 04 год. 30 хв. Результат огляду становить 0,54 % проміле. Подія фіксувалась на нагрудний відеореєстратор. Своїми діями водій порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13 вересня 2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшли письмові заперечення, в яких захисник просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного праовпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У запереченнях захисник звертає увагу, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 був незгідний з результатом огляду за допомогою газоаналізатора. Поліцейський не надав можливості йому надати письмові пояснення. ОСОБА_1 не було надано доказів вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Додає, що адреса, яка зазначена у протоколі "м. Ужгород, вул. Урожайна, 38" не відповідає обставинам справи, оскільки, фактичне місце зупинки відбулось біля електрозарядного хабу "Green Energy Hub" за адресою: вул. Об`їзна, 9, с. Баранинці (з`їзд із об`їзної траси до вул. Урожайної в напрямку Тойота Центр Ужгород), на підтвердження чого надав довідку Баранинської сільської ради № 651/02-35 від 25.07.2024. Додатково захисник покликається на те, що у протоколі відсутній будь-який запис про те, що водій проходив огляд у присутності двох свідків, або навпаки відмовився від такого огляду. Звертає увагу на те, що у протоколі відсутній точний зміст статтей, порушення яких інкримінується ОСОБА_1 , що свідчить про неконкретність обвинувачення, що позбавляє особу, яка притягається до адміністративне правопорушення права на захист. Протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній підпис ОСОБА_1 про одержання другого екземпляру протоколу. З відеозапису, долученого до протоколу вбачається, що працівники поліції грубо порушили право громадянина ОСОБА_1 на захист та правову допомогу, оскільки, він неодноразово заперечував свою вину як на місці зупинки автомобіля, так і безпосередньо під час ознайомлення з протоколом. Висновок про перебування громадянина ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння був передчасний, а докази, якими поліцейський обґрунтовував свої висновки, є недопустимими, про що свідчить довідка Закарпатського обласного центру з гідрометеорології, в якій зазначені відомості про те, що 13.04.2024 в період часу з 03 год. по 06 год. температура повітря по вул. Урожайній, 38 Ужгородського району Закарпатської області становила від 8,9 до 6,6 градусів тепла, у той час як, згідно з роздруківкою тесту на стан сп`яніння проведеного о 04 год. 30 хв. 13.04.2024 температура повітря становила + 17 *С. Поліцейський повинен був направити ОСОБА_1 для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтримав подані ним письмові заперечення та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 565815 від 13.04.2024, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У письмових запереченнях захисник Кузьми В.Й. заперечує факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння його підзахисним.

Однак, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння доведений наявними у матеріалах справи доказами, які долучені до протоколу.

Зокрема, факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яіння підтверджується тестуванням на алкоголь, в якому зафіксований результат огляду 0,54 %, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окрім цього, як вбачається з відеозапису, факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння не заперечувався самим ОСОБА_1 , який у ході спілкування з працівниками поліції заявив, що напередодні вживав склянку коньяку.

Разом з цим, не заслуговують на увагу заперечення захисника про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не було надано можливості надати письмові пояснення, не надано можливості користуватися правовою допомогою, позаяк, з долученого відеозапису чітко вбачається роз`яснення йому прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відсутність клопотань від останнього про надання можливості надати письмове пояснення чи скористуватись правовою допомогою адвоката.

До того ж особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була позбавлена права користуватися послугами адвоката чи надати письмові пояснення під час розгляду справи по суті.

Доводи захисника про те, що під час огляду особи на стан сп`яніння повинні бути залучені свідки спростовуються нормами КУпАП, які регулюють порядок проведення такого огляду.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, підставою для залучення поліцейським свідків для проведення огляду на стан сп`яніння є неможливість застосування технічних засобів відеозапису, які у даному випадку були застосовані.

При цьому, у нормах законодавства про адміністративне правопорушення, які регулюють проведення такого огляду та змісту протоколу про адміністративне правопорушення (ст. 256 КУпАП), відсутні будь-які норми, які передбачають здійснення відмітки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проведення огляду за участю двох свідків.

Не заслуговують уваги і доводи захисника з приводу того, що у протоколі не зазначений точний зміст статей, порушення яких інкримінується ОСОБА_1 , з огляду на те, що статтею 256 КУпАП, такого обов`язку не визначено.

У протоколі чітко зазначений пункт Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 , а також частина та стаття КУпАП, якою передбачено відповідальність за таке порушення, що надає можливості особі захищатися від висунутого обвинувачення без будь-яких обмежень.

Окрім цього, суддя не бере до уваги заперечення ОСОБА_1 про те, що у протоколі відсутній його підпис про отримання протоколу про адміністративне правопорушення та про отримання другого його примірника, з огляду на те, що у протоколі міститься запис про те, що він відмовився від підпису та отримання протоколу, що узгоджується з приписами ч. 3 ст. 256 КУпАП, згідно з якими, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Доводи про недопустимість доказів показань пристрою «Драгер» щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння з підстав суперечності температурних показань даного приладу та відомостей з Закарпатського обласного центру з гідрометеорології, суддя не бере до уваги, з огляду на те, що вони не спростовують результати огляду на стан сп`яніння.

До того ж, згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію газоаналізатора Drager Alcotest Державної служби України з лікарських засобів № 14455/2014 серії № 083106, даний медичний виріб відповідає реєстраційним матеріалам, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 № 1529, внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України, а з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за № П 51 QM 1744 083 23 від 02.11.2023, виданого ДП «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820», зав. № ARHJ-0260, відповідає вимогам ДСТУ 8950-2019 «Метрологія. Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі. Методика повірки», діапазон вимірювань від 0,00 % до 0,4 %, похибка +- 0,04 %, діапазон вимірювань від 0,4 % до 5,00 % - похибка +/- 0,10 %, яке чинне до 02 листопада 2024 року, що свідчить про те, що допустима похибка у результатах огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_2 не виключає наявність у нього стану алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів захисника про невідповідність зазначеної в протоколі адреси, фактичному місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , суддя вважає за необхідне зауважити, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення повинне бути зазначене місце, час вчинення адміністративного правопорушення, тобто його об`єктивної сторони, яка полягає у «керуванні транспортним засобом».

Таким чином, «місце зупинки особи», яка притягається до адміністративної відповідальності, а також місце «вчинення адміністративного правопорушення», є відмінними правовими поняттями.

Законом не передбачено необхідності визначати у протоколі про адміністративне правопорушення місце зупинки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкриміновано вчинення керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння по вул. Урожайній, 38 в м. Ужгороді.

При цьому дана вулиця прилягає до вул. Об`їзна, 9 у с. Баранинці, де фактично було зупинено ОСОБА_2 за порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, розбіжність у записах протоколу щодо місця вчинення адміністративного правопорушення та фактичного місця зупинки транспортного засобу не спростовує наявність складу відповідного адміністративного правопорушення.

Що стосується заперечень захисника з приводу того, що ОСОБА_2 був не згідний з результатами огляду на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів, а отже у поліцейського виник обов`язок, згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, направити водія для проведення огляду в закладах охорони здоров`я, суддя констатує, що, згідно з долученим до протоколу відеозаписом, поліцейським було неодноразово роз`яснено водію порядок проведення огляду та можливість його проведення у закладі охорони здоров`я у разі незгоди з його результатами чи незгоді провести огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів. Водночас, даним правом ОСОБА_2 не скористався, таких клопотань не заявляв, ухилявся від прямих відповідей на запитання поліцейського про можливість проведення огляду. Поліцейський не зобов`язаний примусово здійснювати такі дії, умовляти водія, чекати безумовної незгоди чи стверджувальної відповіді. З відеозапису вбачається доведення до особи такої можливості та надання можливості проведення таких дій, а відтак суддя дійшов висновку, що його право на здійснення такого огляду не було порушене, а дії працівника поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.

Таким чином, порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння був дотриманий.

Інші доводи захисника є безпідставними, та, на переконання судді, спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності .

До того ж, на переконання судді, не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу. Доказ може визнаватися недопустимим тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких порушень, що призводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.

Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.

Дрібні недоліки, такі як, наприклад описка, допущена при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які не викликають сумнівів щодо фактичних обставин справи, не повинні породжувати таких негативних правових наслідків як безпідставне уникнення адміністративної відповідальності, інакше це буде суперечити завданням, закріпленим у ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не сприятиме охороні встановленого правопорядку, зміцненню законності, запобіганню правопорушенням, вихованню громадян у дусі точного і неухильного додержавння Конституції та законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі наведеного, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 565815 від 13.04.2024, постановою серії ЕНА № 1895848 від 13.04.2024, тестуванням на алкоголь (результат огляду 0,54 % проміле), актом огляду на стан сп`яніння, матеріалами відеофіксації, що долучені до справи, а також іншими матеріалами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", так як, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева