Справа № 459/348/25 Провадження № 3/459/128/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

16.01.2025 о 21:00 год гр. ОСОБА_1 за спільним місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинила фізичне домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 , а саме вдарила рукою по обличчю, чим завдала шкоди фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судову засіданні зазначила, що свою вину визнає у повному обсязі, просить суд суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях останньої наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративно караним визнається діяння, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №021453 від 16.01.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 16.01.2025, яка повідомила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та являється сусідкою ОСОБА_1 . Вказала, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями та часто телефонує безпідставно до поліції. Зазначила, що 16.01.2025 криків чи шуму з квартири сусідів не чула.

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.01.2025, який повідомив, що ОСОБА_1 являється його матір`ю. Зазначив, що 16.01.2025 повернувшись додому побачив матір у стані алкогольного сп`яніння та зробив їй зауваження. Після чого, ОСОБА_1 почала телефонувати до поліції. Крім того, у ході сварки, ОСОБА_1 ударила сина по обличчю;

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 16.01.2025, яка повідомила, що 16.01.2025 її син ОСОБА_2 повернувся додому у стані алкогольної та наркотичній залежності. Поведінка сина була неадекватною, а саме погрожував їй фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою. Згодом, у ході словесного конфлікту застосував їй в обличчя балон «терен» та забрав ключі із від квартири.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суддя вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведеною повністю.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя: М. В. Мельникович