Номер провадження 3/521/303/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса протокол про порушення митних правил №0282/50000/24 від 06.03.2024 року, який надійшов з Одеської митниці Держмитслужби у відношенні громадянина України ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В :

06.03.2024 року приблизно о 13 годині 40 хвилин в зону діяльності відділу митного оформлення №2 пункту пропуску «Винградівка Вулкенєшть» митного поста «Придунайський» Одеської митниці по смузі руху «червоний коридор» прибув вантажний автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, з причепом ПР фургон-Е марки «ОСЬ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , країна реєстрації Україна, який прямував з Грузії (Аджарія, с. Мухаестаті) в Україну (м. Одеса), під керуванням водія, громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який керував вказаним транспортним засобом на підставі довіреностей від 20.05.2023 та від 28.02.2024 №240239144.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення товару митному органу було надано митну декларацію типу «ІМ ЕЕ» №UA500000/2024/908559 від 05.03.2024, а також наступні товарсупровідні документи: СMR №б/н, інвойс від 05.02.2024 № 5, згідно яких у вказаному автомобілі в митному режимі «імпорт» переміщувався вантаж «Борошно із зерна зернових культур. Борошно кукурудзяне, обсмажене 2000 кг нетто. Дата виробництва - 02/2024р. Термін придатності - 1рік. Без ГМО. Торговельна марка відсутня. Виробник - ООО «Меркуриус». Країна виробництва - GE», вагою нетто 2000 кг та вартістю 2200,00 доларів США.

Вказаний товар переміщувався від відправника ООО «Меркуриус» (с. Мухаэстати, Аджария, Грузия) на адресу одержувача - ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ).

Відповідно до ч.1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 № 451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Під час митного оформлення даного транспортного засобу, відповідно до інформації, наявної в ПІК «Інспектор» розділі «АСАУР» «Журналу пункту пропуску», було встановлено наявність індикатору ризиків, які можуть використовуватись особами митниць для обрання форм та обсягів митного контролю.

На підставі переліку форм митного контролю, визначених із застосуванням системи аналізу та управління ризиками (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю») в порядку, передбаченому Наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2012 № 1316 «Про затвердження порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» посадовими особами Одеської митниці було проведено повний митний огляд зазначених товару, який переміщувався у вантажному автомобілі марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, з причепом ПР фургон-Е марки «ОСЬ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , країна реєстрації Україна.

06.03.2024, керуючись ст.338 Митного кодексу України, посадовими особами Одеської митниці було проведено повний митний огляд товару з розкриттям до 100% пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, з причепом ПР фургон-Е марки «ОСЬ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , країна реєстрації Україна, з метою встановлення відповідності кількості та опису товарів, зазначених у митній декларації типу «ІМ ЕЕ» №UA500000/2024/908559 від 05.03.2024 та товаросупровідних документах, фактичним даним.

За результатами проведеного огляду було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA500430/2024/00122 від 06.03.2024.

Під час проведення митного огляду встановлено, що транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, з причепом ПР фургон-Е марки «ОСЬ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , країна реєстрації Україна, який переміщував товар згідно митній декларації типу «ІМ ЕЕ» №UA00000/2024/908559 від 05.03.2024, було заявлено товар «борошно із зерна зернових культур. Борошно кукурудзяне, обсмажене 2000 кг нетто вартістю 2200 доларів США».

В ході повного митного огляду встановлено, що в даному транспортному засобі переміщується 183 картонних коробки з горіховим борошном (згідно маркуванню та візуально), запаковані в поліетиленовий пакет, загальною вагою брутто 3660 кг, та 14 пластикових бочок (60 літрів згідно маркування) візуально та з характерним запахом схожим на горіхову пасту, загальною вагою брутто 840 кг, які не було заявлено в митній декларації типу «ІМ ЕЕ» №UA500000/2024/908559 від 05.03.2024 та інших товаросупровідних документах.

Також, під час проведення митного огляду салону транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, в плафоні для його освітлення, після його демонтування, було виявлено інший пакет товаруспровідних документів, а саме:

- СMR №б/н на вантаж «горіхове борошно» - 100 місць, вагою нетто 2000 кг/вагою брутто 2006 кг;

- інвойс від 05.02.2024 № 5 на вантаж «борошно кукурудзяне» вагою нетто 2000 кг/вагою брутто 2006 кг, загальною вартістю 3000 доларів США, де наявні відповідні відмітки (штампи) про здійснення митного контролю та оформлення митними органами Молдови;

- інвойс від 05.02.2024 № 5 на вантаж «борошно фундука» вагою нетто 2000 кг/вагою брутто 2006 кг, загальною вартістю 10 500 доларів США;

- експортна декларація митних органів Грузії на товар згідно коду УКТЗЕД 11063090,вагою нетто 2000 кг, вагою брутто 2006 кг, загальною вартістю 10 500 доларів США, де наявний штамп від 28.02.2024 про здійснення митного контролю та оформлення митними органами Грузії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Частиною 2 статті 460 визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 МК України), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Згідно з п. 6 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму Верховного Суду України (зі змінами), «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів».

При цьому, згідно з абз. 4 цього пункту Постанови:

«Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачено адміністративну відповідальність щодо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Таким чином, водій вантажного автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, з причепом ПР фургон-Е марки «ОСЬ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , країна реєстрації Україна, громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю вантажу «183 картонних коробки з горіховим борошном, запаковані в поліетиленовий пакет, загальною вагою брутто 3660 кг, та 14 пластикових бочок (60 літрів згідно маркування) з горіховою пастою, загальною вагою брутто 840 кг», шляхом подання митному органу як підстави для переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості, ваги та вартості переміщуваних товарів, а саме: СMR №б/н, інвойс від 05.02.2024 №5, а також надавши митним органам Грузії, Молдови та України відмінні пакети документів, що впливають на умови виконання митних формальностей.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

На підставі ст.511 Митного кодексу України за цим протоколом тимчасово було вилучено: горіхове борошно 3660 кг та горіхова паста 840 кг.

За даним фактом працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил №0282/50000/24 від 06.03.2024 року відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.1 ст.483 МК України.

В судові засідання, які були призначені на 17.10.2024 року, 28.11.2024 року та 30.01.2025 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явився, викликався до суду, зокрема шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену в протоколі, шляхом розміщення оголошення про виклик особи в судове засідання на веб-сайті Судова влада України. Відповідно до довідок про повернення рекомендованих повідомлень про явку в судове засідання, рекомендовані повідомлення повернулись з відмітками незатребуваний.

Крім того, протокол про порушення митних правил містить підпис ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) зокрема, в графі з інформацією, що розгляд справи відбудеться у Малиновському районному суді м. Одеси.

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття1КУпАП).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до протоколу вбачається, що протокол про порушення митних правил було складено за участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), що у свою чергу свідчить про обізнаність останнього про наявність справи про адмінністративне правопорушення стосовно нього.

Щодо повідомлення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про розгляд судом справи, суд враховує позицію Верховного суду, викладену в ухвалі від 7 липня 2021 року у справі № 210/5129/17, а саме, що Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу сторони є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду. Аналогійний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23 /52-б.

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи та обізнаність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про розгляд його справи судом, суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Представник митниці Євдокимов Д.А. вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що особа, стосовно якої складено протокол, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності та її дії кваліфікує за ч.1 ст.483 МК України за кваліфікуючими ознаками: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Судом встановлено, що водієм вантажного автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, з причепом ПР фургон-Е марки «ОСЬ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , країна реєстрації Україна, громадянином Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю вантажу «183 картонних коробки з горіховим борошном, запаковані в поліетиленовий пакет, загальною вагою брутто 3660 кг, та 14 пластикових бочок (60 літрів згідно маркування) з горіховою пастою, загальною вагою брутто 840 кг», шляхом подання митному органу як підстави для переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості, ваги та вартості переміщуваних товарів, а саме: СMR №б/н, інвойс від 05.02.2024 №5 за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 № 451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Відповідно до ст.257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 ст.257 МК України визначено, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД; найменування країни походження товарів (за наявності); опис упаковки (кількість, вид); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; відомості про уповноважені банки декларанта; статистична вартість товарів.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспорті засоби комерційного значення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених цим Кодексом та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Частиною 2 статті 460 визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 МК України), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Згідно договору № 11/07 від 09.07.2019 року про надання послуг з перевезень вантажів, укладеного між ТОВ "Меркурій" - експедитора та ФОП ОСОБА_3 , як перевізника, перевезник зобов`язаний належно виконувати заявки експедитора (п.3.2.1.), зі своєї сторони забезпечити наявність усіх необхідних для виконання перевезення документів(п.3.2.7.).

Відповідно до довіреності від 28.02.2024 року, видану від імені ОСОБА_4 та дійсну до 28.02.2025 року, останній передав у володіння ОСОБА_2 транспортний засіб марка ОСЬ, модель ПП-5-02 реєстраційний номер НОМЕР_3 , для чого довірена особа має право проводити ремонт, техогляд транспортного засобу, перетинати держаний кордон будь-якої держави, вчиняти інші дії, пов`язані із керуванням, бути представником на митниці, сплачувати суму штрафу, вивозити транспортний засіб зі штрафної стоянки, збирати та оформлювати необхідні документи, сплачувати державні та митні податки та інші збори, підписувати необхідні документи та здійснювати всі дії по виконанню даного доручення.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 №8 (зі змінами): переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України. У т.ч. шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи таких, що містять неправдиві дані».

Відповідно п. 6 цієї Постанови Пленуму, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесені неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно з статтею 483 МК України, однією з ознак переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, є поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів одержаних незаконним шляхом та які містять неправдиві данні.

Таким чином, переміщення товарів через митний кордон України водієм вантажного автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, з причепом ПР фургон-Е марки «ОСЬ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , країна реєстрації Україна, громадянином Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) здійснено шляхом надання до митниці в якості підстави для переміщення товарів, документів які містять неправдиві дані стосовно вартості, ваги та кількості місць товару.

Отже, судом встановлено, що особою вчинені дії спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів які містять неправдиві відомості щодо одержувача, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Вчинення дій, передбачених ч.1 ст.483 МК України тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Викладені вище обставини встановлені при проваджені по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом про порушення митних правил та іншими доказами у їх сукупності.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст.511 Митного кодексу України за цим протоколом тимчасово було вилучено: горіхове борошно 3660 кг та горіхова паста 840 кг.

Матеріали справи містять лист про ціну товарів, виданий управлінням контролю та адміністрування митних платежів Одеської митниці від 10.07.2024 № 15/15-02/30436, відповідно до якого митна вартість вилученого товару «Горіхова паста» за кодом УКТЗЕД 2008 11 91 90 становить 4,6812 дол. США або 179,73 грн за 1 кг; загальна вартість - 145 311,70 грн (179,73 грн х 808,5 кг (вага нетто). Вартість товару «Борошно горіхове», відповідно до інвойсу № 5 від 05.02.2024, становить 5,25 дол. США або 201,57 грн за 1 кг; загальна вартість - 737 746,47 гривень (201,57 грн х 3660 кг). Загальна вартість 883 058,17 грн.

Враховуючи, що під час повного митного огляду встановлено, що в даному транспортному засобі переміщувався товар, який не було заявлено в митній декларації типу «ІМ ЕЕ» №UA500000/2024/908559 від 05.03.2024 та інших товаросупровідних документах та ту обставину, що в салоні транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN LT 28», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, в плафоні для його освітлення після його демонтування було виявлено інший пакет товаруспровідних документів, що свідчить про явний прямий умисел ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на приховування документів. Враховуючи протиправну поведінку останнього, наявність прямого умислу на вчинення правопорушення, суд визнає особу винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладає стягнення, відповідно до санкції статті, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 883058,17 грн (вісімсот вісімдесят три тисячі п`ятдесят вісім гривень сімнадцять копійок)без з конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Санкція ст. 483 МК України передбачає стягнення окрім штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил ще і конфіскацію товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацію товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

У даному випадку слід враховувати практику ЄСПЛ, щодо співмірності покарання, застосованого до особи, що передбачає обов`язкове застосування штрафу та конфіскація товару, як санкції за порушення митних правил, встановлених ст. 483 Митного кодексу ("Краєва проти України" (заява № 72858/13).

Так, ЄСПЛ у вказаній справі зазначив, що у питанні встановлення критерію справедливого балансу між інтересами суспільства та правами людини, високі судді не сприйняли аргументів представника України. Вони зазначили, що національний суд лише формально послався на характер правопорушення, дав інформацію про заявницю та її фінансове становище. Проте у тексті рішення не було дано оцінку обставинам поведінки особи, зв`язку між поведінкою та правопорушенням. І оскільки обсяг перевірки був надмірно вузьким, критерій справедливого балансу не дотримано. Крім того, згідно зі ст.483 Митного кодексу штраф у розмірі вартості товару та конфіскація товару були обов`язковими санкціями. Відсутність дискреції для судів не залишала можливості враховувати індивідуальні обставини. Це позбавляє сенсу будь-яку оцінку. ЄСПЛ раніше зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між спільним інтересом та захистом права власності окремо взятої особи. З огляду на це ЄСПЛ дійшов висновку, що в даній справі мало місце неспіврозмірне втручання у майнові права заявника. Тому ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції була порушена.

Означену позицію висловив і Конституційний Суд України у рішенні від 05.07.2023 року № 5-р (II)/2023.

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ від 06.11.2008 року у справі "Ісмаїлов проти Росії" встановлено, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. У випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку, коли воно передбачене положеннями МК України як обов`язкове.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 МК України конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Проте у даному випадку конфіскація товарів, безпосередніх предметів вчинення адміністративного правопорушення, не може бути застосована, оскільки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не їх власником. Власником є інша особа, відповідно до протоколу про порушення митних правил та матеріалів справи отримувачем товарів є ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) виконував лише перевезення цих товарів від відправника до отримувача, конфіскація товару, який не вилучений з обігу, буде порушувати право власності інших осіб. Тому саме накладення штрафу забезпечить той справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, який з урахуванням практики ЄСПЛ буде достатнім заходом впливу за вчинене порушення.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення лише у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 197, 485, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 883058,17 грн (вісімсот вісімдесят три тисячі п`ятдесят вісім гривень сімнадцять копійок) без конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Вилучені відповідно до протоколу №0282/50000/24 від 06.03.2024 року горіхове борошно 3660 кг та горіхова паста 840 кг - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.І.Федоренко