Справа № 529/854/24
Провадження № 3/529/4/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Чуб К.В., з участю секретаря с/з - Онищенко В.М., захисника - адвоката Нагайника М.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 ВП №2 Полтавського ГУНП в Полтавській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Водій ОСОБА_1 24.09.2024 близько 05 год. 13 хв. керував автомобілем Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Фабричній в с. Стасі Полтавського району Полтавської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та нестійка хода). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, надав письмові пояснення, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнавав, при цьому вказав, що 24.09.2024 близько 05 години він підвозив свого знайомого ОСОБА_3 в напрямку с. Велика Рудка, під час руху з с. Стасі його зупинили працівники поліції та вказали, що від нього чути запах алкоголю. Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 в салоні автомобіля дійсно був запах алкоголю, бо ОСОБА_3 , який перебував у нього в автомобілі був випивши. Поліцейські запропонували продути ОСОБА_2 пристрій Драгер, на що він погодився, і декілька разів продував його, однак чомусь пристрій не спрацьовував. ОСОБА_2 зазначає, що ніщо не заважало поліцейським провести огляд за допомогою іншого справного пристрою, але поліцейські натомість склали протокол.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Нагайник М.Г. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказавши, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена. Вранці 24.09.2024 ОСОБА_1 будучи тверезим підвозив свого знайомого ОСОБА_3 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, а навпаки декілька разів намагався пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, який не спрацьовував. При цьому, ОСОБА_1 неодноразово заявляв, що він не відмовляється і згоден пройти медичний огляд на місці, однак працівники поліції, не дивлячись на це, склали протокол про відмову від проходження медичного огляду у встановленому порядку. Докази, надані працівниками поліції, не є належними та допустимими з огляду на наступне. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає ознакам офіційного документа, у ньому відсутні дата та місце його складання. В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння також не зазначено місце його складення. В документах, наданих працівниками поліції в якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема і у протоколі про адміністративне правопорушення, ознаками алкогольного сп`яніння вказані нечітка мова та нестійка хода. Разом з тим, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), якою визначені ознаки алкогольного сп`яніння, не містить таких ознак алкогольного сп`яніння як «нечітка мова, нестійка хода».

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням захисника адвоката Нагайника М.Г., свідок ОСОБА_3 пояснив, що 24.09.2024 близько 5 год попросив ОСОБА_1 відвести його до с. Велика Рудка. По дорозі, як вони виїхали з с. Стасі, їх автомобіль зупинили працівники поліції та вказали, що в машині відчувається запах алкоголю. Свідок зазначив, що в салоні автомобіля міг бути запах алкоголю, оскільки він вживав алкогольні напої. ОСОБА_1 , на думку свідка, був тверезий та сумлінно намагався пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, однак, не зважаючи на це та те, що алкотестр не спрацьовував, попри те, що він пояснив, що запах алкоголю чутно від нього, працівниками поліції було складено протокол відносно ОСОБА_1 за відмову пройти огляд на стан сп`яніння.

Вислухавши пояснення захисника, свідка ОСОБА_3 , дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.09.2024 серії ААД № 774722; рапортом СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер поліцейських.

Відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки згідно з приписами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Слід також зазначити, що відео-фіксація правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є об`єктивним доказом у справі, оскільки виключає суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи й здійснюється відповідно ст.ст. 251, 266 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та надає можливість суду об`єктивно встановити всі обставини у справі.

З відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейських вбачається, що поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. Проте, в процесі проходження огляду ОСОБА_1 неправильно продував в мундштук приладу «Драгер». При цьому працівниками поліції неодноразово роз`яснювалось ОСОБА_1 як правильно продувати в мундштук приладу щоб отримати результат тесту, однак останній задував недостатню кількість повітря та імітував продування. Також з відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду, однак він відмовився.

Суд, оцінюючи дії ОСОБА_1 розцінює їх як бажання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Щодо зауважень захисника, що Інструкція, якою визначені ознаки алкогольного сп`яніння, не містить таких ознак алкогольного сп`яніння як «нечітка мова, нестійка хода», слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан сп`яніння, направленні на огляд також вказана така ознака алкогольного сп`яніння як "запах алкоголю з порожнини рота", яка є достатньою та самостійною ознакою алкогольного сп`яніння.

Інші доводи, зазначені під час розгляду справи з боку захисту, не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження по справі.

Суд звертає увагу, що формальне недотримання вимог законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не тягне за собою необхідність визнання доказу недопустимим. Національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи є допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Показання свідка ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки зі слів останнього, він сам перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому він не міг реально оцінити, чи перебував ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. До того ж ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за перебування у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. З приводу того, що в салоні автомобіля був запах алкоголю, у зв`язку з алкогольним сп`янінням пасажира (свідка), то суд зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративну відповідальність та інших наданих доказів, ознакою сп`яніння, у зв`язку з якою ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота. Інші покази свідка спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції у разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Відповідно до п. 3 Порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Суддя, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вказане правопорушення являється грубим порушенням водієм Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, приходжу до висновку, що за вчинене ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, ч.1 ст.130, 280, 283 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя К.В. Чуб