Справа № 951/13/25
Провадження №3/951/32/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 173-2, частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Козівського районного суду Тернопільської області з Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали:

- про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП (справа № 951/13/25; провадження №3/951/32/2025),

- про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП (справа № 951/14/25; провадження №3/951/33/2025),

- про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП (справа № 951/15/25; провадження №3/951/34/2025).

За змістом частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд з метою забезпечення реалізації згаданих положень статті 36 КУпАП вважає за доцільне об`єднати в одне провадження вказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, частиною другою статті 173-2 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер №951/13/25 (провадження №3/951/32/2025), що не суперечить вимогам процесуального закону та сприятиме забезпеченню прав ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02.01.2025 близько 18:00 год. в АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , обзивав її нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, під час сварки були присутні малолітні діти. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Також ОСОБА_1 02.01.2025 близько 18:00 год. в АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 . Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 02.01.2025 близько 18:00 год. в АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 . Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання 05.02.2025 ОСОБА_1 не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв чи клопотань до суду не подав, як і доказів поважності причин неприбуття в судове засідання.

За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 , враховуючи, що вимогами статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами першою, другою статті 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила факт вчинення відносно неї домашнього насильства психологічного характеру її чоловіком ОСОБА_1 , що мало місце 02.01.2025 за місцем проживання в АДРЕСА_2 , за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення. Зазначила, що ОСОБА_1 обзивав її нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск. Це відбувалось в присутності її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , доньки були налякані, плакали. Вважає, що діями ОСОБА_1 була завдана шкода її психічному здоров`ю та психічному здоров`ю малолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За нормами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі-постраждала дитина),- особа, яка недосягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, частиною другою статті 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями, зазначеними у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №278137 від 02.01.2025, серії ВАД №278136 від 02.01.2025, серії ВАД №278135 від 02.01.2025, рапортом дільничного офіцера поліції Кушніра В.Д. від 03.01.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.01.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.01.2025, копією темінового заборонного припису серії АА №333134 від 02.01.2025.

При цьому, суд звертає увагу, що у протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №278137 від 02.01.2025 та серії ВАД №278136 від 02.01.2025 вказано, що правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 було вчинено у присутності малолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особами, які постраждали від домашнього насильства, оскільки стали свідками (очевидцями) такого насильства, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП та частиною другою статті 173-2 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов переконання, що на ОСОБА_1 з урахуванням вимог статті 36 КУпАП слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції частини другої статті 173-2 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Крім того, за змістом статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. Згідно з частиною шостою статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

З огляду на те, що в силу вказаної норми статті 39-1 КУпАП, направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, є правом суду, суд при вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 , враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП, дійшов висновку про відсутність підстав для направлення його на проходження відповідної програми.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 36, 39-1, 40-1, 173-2, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу №951/13/25 (провадження №3/951/32/2025) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справу №951/14/25 (провадження №3/951/33/2025) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та справу №951/15/25 (провадження №3/951/34/2025) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер - №951/13/25 (провадження №3/951/32/2025).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначеного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Суддя О.М. Лавренюк