Справа № 488/244/25
Провадження № 3/488/236/25
ПОСТАНОВА

іменем України

10.02.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 29.05.2023 року, орган, що видав, - 4810

- до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

21.01.2025 року до Корабельного районного суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАБ №661639 31.12.2024 року, близько 09:43 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство (психологічне) стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 , що виражалось у погрозах та не віддавав речі, що могло призвести до психологічної травми, емоційної невпевненості, нездатності захистити себе.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

На виклик суду ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно та завчасно, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, у зв`язку з чим такий здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_2 , яка також належно та завчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, заяв від останньої про відкладення розгляду справи не надходило.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 31.12.2024 року, доданих до адміністративних матеріалів, вбачається, що громадянин ОСОБА_3 утримував її психологічно, морально, не випускав з квартири, лякав, заставляв з ним жити, психологічно залякував.

Окрім пояснень потерпілої, інших доказів вини ОСОБА_1 , суду не надано.

При цьому, сам протокол про адміністративне правопорушення грунтується лише на показах потерпілої, які не піддавались належній перевірці працівниками поліції, в той час як ОСОБА_1 свою причетність до вчинення дій, що ставляться йому у провину, заперечував, як то слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 та змісту долученого до протоколу відеозапису.

Більш того, зі змісту оглянутого судом відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводить себе виважено, спокійно, не висловлює будь-яких образ та не вчиняє дій, які б носили характер насилля в сім`ї. Звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів свідчить про наявність конфлікту між сторонами, але саме по собі не підтверджує факту вчинення домашнього насильства.

Крім того, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 не узгоджуються та навіть суперечать даним відповідях на питання, зафіксованих у формі оцінки ризиків, зокрема у пунктах 12 ( кривдник утримував постраждалу особу або дітей проти їх волів певному місці або будь-яким іншим чином обмежував свободу, у тому числі свободу в спілкуванні) пункт 13 ( поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та дітей), зокрема на дані запитання зафіксована відповідь ні.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, а тому і про відсутність події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд керується вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь такої особи.

Цей принцип знаходить своє відображення в ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Керуючись ст. ст. 247, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Торжинська