Справа № 503/151/25
Провадження №3/503/326/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

27 січня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 000431Е, згідно змісту якого 27.01.2015 року о 15.40 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» по інформації ПОРВ (з м.д.н.п. «Кодима») спільно з ГОРВ на західній околиці с. Загнітків, Подільського району Одеської області, на відстані до 5000 метрів від лінії державного кордону України в районі проміжного знаку № 0255/03 на напрямку с. Загнітків (Україна) с. Валя-Адинке (Республіка Молдова) виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, шляхом надіслання йому судової повістки на номер його телефону зазначений у заяві на отримання електронних повісток від 27.01.2025 року (а.с.5), про що свідчить довідка про доставку SMS від 28.01.2025 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься його заява від 27.01.2025 року (а.с.4) про розгляд протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення без його участі. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О.в судове засідання також не з`явився, але при цьому 03.02.2025 року подав через систему «Електронний суд» клопотання про закриття провадження в даній справі у зв`язку з зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях його підзахисного з наведенням свого обґрунтування зазначеної підстави. При цьому, у змісті згаданого клопотання заявив також клопотання про розгляд справи за відсутності свого підзахисного та його самого.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушеннясерії ПдРУ № 000431Е від 27.01.2025 року (а.с.2), згідно змісту якого 27.01.2015 року о 15:40 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» по інформації ПОРВ (з м.д.н.п. «Кодима») спільно з ГОРВ на західній околиці с. Загнітків, Подільського району Одеської області, на відстані до 5000 метрів від лінії державного кордону України в районі проміжного знаку № 0255/03 на напрямку с. Загнітків (Україна) с. Валя-Адинке (Республіка Молдова) виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

При цьому, зазначення у даті вчинення діяння року «2015» в змісті протоколу про адміністративне правопорушення суд сприймає як явно допущену описку у зазначенні дійсного року «2025» з огляду на те, шо датою самого складення цього протоколу є 27.01.2025 року та в документах доданих до нього (рапорті і схемі затримання) йдеться про подію і діяння, які смали місце саме 27.01.2025 року. Згідно ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи. В свою чергу ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, серед іншого, чи було вчинено адміністративне правопорушення. Відповідно до першого речення ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому зміст другого речення ч.1 ст. 251 КУпАП передбачає те, що ці дані встановлюються не виключно протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами обсяг яких не обмежується виключно документами зазначеними у цій нормі. Тому суд вважає за неможливе демонструвати формальний підхід при розгляді справи та зазначити у цій постанові при описі обставин саме дійсну дату вчинення правопорушення «27.01.2025 року», яка була установлена судом під час розгляду справи на підставі сукупності згаданих вище доказів;

- рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії (начальника спеціального приміщення) групи адміністративно-юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) штаб-сержанта ОСОБА_2 від 27.01.2025 року (а.с.3), згідно змісту якого 27.01.2025 року о 15 год. 40 хв. останній разом із ще одним іншим прикордонником виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», за оперативною інформацією ПОРВ (з м.д.н.п. «Кодима») спільно з ГОРВ, на напрямку с. Загнітків (Україна) с. Валя-Адинке (Республіка Молдова) на західній околиці с. Загнітків, Подільського району Одеської області, на відстані до 5000 метрів від лінії державного кордону України в районі пп/зн № 0255/03 було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в групі осіб, а саме з іншими громадянами України чоловічої статі у віці від 18 до 60 років (матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення та відомості про особи яких суд не вважає за можливе зазначати у даній справі, щоб не допустити висновків щодо їх діянь поза межами справи стосовно них), намагалися незаконно перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу. Своїми діями порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- схемою затримання від 27.01.2025 року (а.с.9) на якій позначено розташування лінії державного кордону в районі с. Загнітків, проміжного знаку, а також маршрут і місце виявлення групи осіб, які намагалися перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова;

- копією письмового пояснення свідка від 27.01.2025 року (а.с.7), відомості про особу якого суд не вважає за можливе зазначати у даній справі, оскільки матеріали щодо останнього оформленні в окрему справу про адміністративне правопорушення, яка також надійшла на розгляд суду 28.01.2024 року і відомості про яку наявні в публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України, щоб не допустити висновків щодо діяння цієї особи поза межами справи стосовно нього, але суд відзначає ту обставину, що особа даного свідка зазначена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 000431Е від 27.01.2025 року (а.с.2), рапорту від 27.01.2025 року (а.с.3) і схемі затримання від 27.01.2025 року (а.с.9) як одна з осіб, які разом з ОСОБА_1 були виявленні при намаганні перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Водночас із вище викладеним особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час досудового оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відмовився від надання письмових пояснень, скориставшись положеннями ст. 63 Конституції України, про що зроблено відповідний запис у заповненому бланку пояснення від 27.01.2025 року (а.с.6), яке містить підписи ОСОБА_1 у відповідних його графах на підтвердження зазначеної відмови після роз`яснення йому відповідної можливості.

При цьому, будучи повідомленим про судовий розгляд особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надав до суду жодних заперечень або документів на підтвердження наявності у нього правових підстав для перетину державного кордону України через пункти пропуску за умов введеного воєнного стану та оголошеної мобілізації або принаймні самої мети його перебування на прикордонній контрольованій території с. Загнітків Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який є мешканцем Полтавської області, на прикордонній контрольованій території с. Загнітків Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Окремо суд відзначає, що саме с. Загнітків Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, є одним з найбільш географічно наближених населених пунктів до державного кордону.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147 «Про прикордонний режим», прикордонний режим встановлюється у прикордонній смузі завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд, вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм.

Водночас суд наводить мотиви відхилення доводів щодо відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 висловлених захисником адвокатом Працевитим Г.О. у своєму клопотанні про закриття провадження в даній справі від 27.01.2025 року, а саме:

- з приводу твердження про те, що в змісті протоколу про адміністративне правопорушення не деталізовано спосіб вчинення адміністративного правопорушення, то суд не погоджується із таким твердженням захисника, оскільки вважає, що у змісті протоколу наведено достатній обсяг обставин для сприйняття і розуміння того як саме його підзахисний намагався перетнути державний кордон України, зокрема місцевість у лінії державного кордону із зазначенням конкретного проміжного знаку, де мав статися перетин, та самого напрямку руху. При цьому, суд вважає, що перебування особи, яка не є місцевим мешканцем, на відстані до 5000 метрів від лінії державного кордону України, тобто не просто у районі, де запроваджений прикордонний режим, а вже безпосередньо у прикордонній смузі, за умов того, що захист не повідомив суду якої-небудь іншої мети, в тому числі переконливої, для обґрунтування перебування в тій місцевості, яка б не була пов`язана з перетином державного кордону, є достатнім аргументом вважати, що у діянні такої особи мала місце саме спроба перетину державного кордону, а не лише бажання, ідеї та наміри, оскільки для реалізації останніх ним вже було здійснено достатньо активних дій пов`язаних з потраплянням у прикордонну смугу;

- з приводу твердження щодо зазначення дати вчинення діяння року «2015» в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, то суд свою оцінку зазначеного надав вище;

- з приводу доводів про те, що рапорт посадової особи Державної прикордонної служби України не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, то суд відзначає, що висновки суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення гуртуються не лише на відповідному рапорті, а сукупності всіх доказів наявних у справі, яким судом надано оцінку;

- з приводу твердження щодо не встановлення чіткої відстані перебування ОСОБА_1 від лінії державного кордону, то суд відзначає, що зазначення такої відстані «до 5000 метрів від лінії державного кордону України» є достатнім для забезпечення мети цього в рамках справи даної категорії;

- з приводу доводів про те, що у дійсності службові особи Державної прикордонної служби України виявили ОСОБА_1 біля території готелю «Кодима» в м. Кодима на відстані 10000 метрів від лінії державного кордону України при здійсненні ними перевірки документів, що посвідчують особу, то суд відзначає, що захистом суду не надано жодних доказів цієї обставини та/або принаймні не заявлено клопотань для здобуття таких доказів, зокрема шляхом допиту як свідків відповідних службових осіб Державної прикордонної служби України. Також захистом суду не надано підтверджень подання до компетентного органу досудового розслідування за підвідомчістю заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України (службове підроблення), в порядку ст. 214 КПК України, для розслідування обставин внесення до офіційних документів справи про адміністративне правопорушення оформлених на стадії її досудового оформлення завідомо неправдивих відомостей щодо місця перебуванняОСОБА_1 на час його виявлення та самої відстані звідти до лінії державного кордону України.

Таким чином підсумовуючи оцінку надану запереченням адвоката Працевитого Г.О. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд твердження захисника оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення свого підзахисного від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024 та від 28.10.2024 року № 740/2024 , які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX та від 29.10.2024 року № 4024-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі максимально передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко