Справа № 203/89/25
Провадження № 3/0203/297/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

06.02.2025 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується за ч.1 ст.51 КУпАП, -

встановив:

Посадовою особою УПП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

Для розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток. Постановою від 22 січня 2025 року до ОСОБА_1 було застосовано привід через органи поліції, проте його в судове засідання доставлено не було.

На виконання постанови про привід суду надано пояснення поліцейського відповідно до яких встановлено, що за адресою, яка зазначена як адреса реєстрації та проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , заходиться приватний будинок не квартирного типу. У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості повідомити належним чином особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату та час судового засідання.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Звертаючи увагу на санкцію статті 51 КУПАП слід зазначити, що у рішенні у справі «Енгель проти Нідерландів» ("Engel and Others v. The Netherlands") ЄСПЛ зазначив, що питання, чи є конкретне правопорушення "кримінальним" за своєю суттю, залежить не лише від національної кваліфікації правопорушення (адміністративне чи кримінальне), а й від таких факторів, як тяжкість санкцій, що застосовуються, і характер самого правопорушення.

У цьому випадку, ЄСПЛ постановив, що хоча правопорушення мали адміністративний характер, оскільки накладені санкції були достатньо серйозними (штрафи, позбавлення свободи), вони мали кримінальний характер. Тому вони повинні були підпадати під вимоги статті 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд. А тому формальний підхід до складання протоколу про адміністративне правопорушення, відносно гр. ОСОБА_1 є неприпустимим.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не відповідає вимогам КУпАП, суд не має можливості провести повне й об`єктивне з`ясування обставин справи з дотриманням процесуальної форми його розгляду, тому з метою дотримання передбачених ст.268 КУпАП прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 до УПП в Дніпропетровській області для оформлення протоколу у відповідності до вимог КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.254, 256, 276, 278, 280, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області - для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя С.В. Єдаменко