Справа №521/578/25
Номер провадження 3/521/1322/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №212518 від 04.01.2025 року, ОСОБА_1 , 04.01.2025 року о 08 год. 50 хв., в м. Одесі на вул. Космонавтів, 21/1, керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Volt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого скоїла зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушила п.12.1 «Правил дорожнього руху України» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення, які в судовому засіданні підтримала та згідно яких просила закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що 04 січня 2025 року, керуючи автомобілем марки Chevrolet Volt д/н НОМЕР_1 , вона їхала з вулиці Інглезі у крайній лівій полосі по вулиці Космонавтів у напрямку вулиці Генерала Петрова. Близько 08 годині 30 хвилин за адресою м. Одеса, вул. Космонавтів б 21/1 сталася дорожньо-транспортна пригода з її участю та автомобілем марки Mercedes-Benz Vito д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Через деякий час на місце події прибули працівники поліції, якими був складаний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №212518 за ст. 124 КУпАП. З вказаним протоколом вона не погодилась, про що власноруч вказала на ньому. Також, в поясненні до протоколу, були вказані причини в наслідок яких сталася дорожньо-транспортна пригода. Однак працівниками поліції її доводи не були враховані при складанні схеми місця ДТП. Нею працівникам поліції неодноразово вказувалось, що другий автомобіль не рухався попереду неї, а несподівано виїхав на перехресті нерівнозначних доріг, виконуючи поворот ліворуч та не надав переваги в русі автомобілю яким вона керувала, в наслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Також, зазначила, що водій автомобіля Mercedes-Benz Vito д/н НОМЕР_2 , при виїзді з дворового проїзду, на проїжджу частину вулиці Космонавтів, не переконався в безпеці, виконував не дозволений дорожньою розміткою лівий поворот, за наявності двох смуг для руху в одному напрямку та подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки, а також не надав перевагу в русі автомобілю Chevrolet Volt д/н НОМЕР_1 , порушив п. 10.1, 10.2 „Правил дорожнього руху", затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. Побачивши вказаний маневр, нею були прийняті заходи екстреної зупинки транспортного засобу, яким вона керувала, але уникнути зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz Vito д/н НОМЕР_2 не вдалося. Про вказаний факт вона також повідомляла працівникам поліції та неодноразово зверталася до них з проханням зафіксувати докази гальмівного сліду. Однак, її намагання зафіксувати ці докази в схемі дорожньо-транспортної пригоди, працівники поліції проігнорували та не здійснили необхідних заходів за допомогою яких було можливим спростувати факт не дотримання нею безпечної швидкості руху.

З метою отримання додаткових доказів невинуватості у скоєні адміністративного правопорушення, нею особисто, за допомогою електронної пошти, був направлений запит до командиру в/ч НОМЕР_3 , з метою отримання та надання суду записів з камер відео спостереження, розташованих по адресі АДРЕСА_2 , в період часу з 07 годин 30 хвилин по 08 годину 45 хвилин 04.01.2025 року. На вказаний відео запис посилалися працівники поліції при складані протоколу, мотивуючи мою провину щодо не врахування безпечної дистанції. Однак, їй було відмовлено в надані цих відео записів, про що отримано офіційну відповідь, яку надано до матеріалів справи. Як пояснила співробітниця даної організації в телефонній розмові, отримати відео запис можливо лише у випадку офіційного запиту слідчого чи за постановою суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вивчивши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушила п. 12.1 ПДР України, відповідного до якого зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №212518 від 04.01.2025 року, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями учасників ДТП.

У своїх поясненнях щодо обставин ОСОБА_1 будь-яких належних обґрунтувань по факту події не надала та жодним чином не спростувала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З будь - якими клопотаннями, щодо витребування доказів, які б могли спростувати обставини викладені у матеріалах адміністративної справи ОСОБА_1 в судовому засіданні не зверталась.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху передбаченого п. 12.1 України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Таким чином, суддя критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та не приймає їх до уваги.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом встановлено не було.

А тому суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена у судовому засіданні у повному обсязі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вважає достатнім і доцільним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст.124,24,283,284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

(Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору штрафу 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Д.Д. Громік