Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/120/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Петренко С. Ю.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Гулого А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 17.11.2024 року о 00 год. 40 хв., в м. Олександрії Кіровоградської області, по вул. Святомиколаївська (Пролетарська), 37А, рухався на автомобілі Renault Megane, д/з НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав такі ознаки: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та хитка хода. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager (Драгер) 6810 ARLJ-0491. Результат 0,93проміле. Тест № 2028. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п.2.9"а" Правил дорожнього руху України. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Гулий А.В. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що на відеозвукових файлах, які знаходяться на диску водієві не називають причини зупинки транспортного засобу. Також перед проходженням тесту на Драгері його не ознайомлюють з причинами такої перевірки та його правами. Вказав, що до матеріалів справи додано диск з відеозаписом. В Протоколі в Графі «До протоколу додається» вказана б/к № . На диску міститься відеозапис під назвою «ІМСМ981» в нижньому лівому кутку відео зазначається лише дата та час, даний запис проводився на відеореєстратор, який також не зазначений в протоколі, а тому запис, який зроблено зазначеним технічним засобам не може вважатись доказом. Якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, заяв про відкладення не надали, про поважні причин неявки суд не повідомили, при цьому захисник подав клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175548 від 17.11.2024, ОСОБА_1 17.11.2024 року о 00 год. 40 хв., в м. Олександрії Кіровоградської області, по вул. Святомиколаївська (Пролетарська), 37А, рухався на автомобілі Renault Megane, д/з НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав такі ознаки: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та хитка хода. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager (Драгер) 6810 ARLJ-0491. Результат 0,93 проміле. Тест № 2028. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п.2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Гулий А.В. зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнає.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175548 від 17.11.2024, яким підтверджується, що саме 17.11.2024 року о 00 год. 40 хв., в м. Олександрії Кіровоградської області, по вул. Святомиколаївська (Пролетарська), 37А, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с.2); роздрукованим чеком Drager Alcotest 6820, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 склав 0.93‰, з яким ОСОБА_1 погодився шляхом підпису в графі з результатом згоден (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, не стійка хода, почервоніння обличчя,) у ОСОБА_1 було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та позитивний результат склав 0,93 ‰ з яким ОСОБА_1 погодився шляхом підпису в графі з результатом згоден (а.с.3); довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відповідно до якої, ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії «В» з 01.07.2016 року та категорії «С» з 31.05.2016 року (а.с.5).

Крім того, його вина підтверджується відеозаписами з бодікамер поліцейських та відео реєстратора, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, якими підтверджується що ОСОБА_1 17.11.2024 року о 00 год. 40 хв., в м. Олександрії Кіровоградської області, по вул. Святомиколаївська (Пролетарська), 37А, рухався на автомобілі Renault Megane, д/з НОМЕР_1 та співробітники поліції зупинили, та виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest, на що останній погодився та пройшов його, результат тесту 0,93 ‰, з яким водій ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його власноручним підписом в чекові Драгеру та актові огляду. Будь-яких заперечень до яких та до протоколу про адміністративне правопорушення не надавав. Згідно вказаного відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом та не заперечував, що вживав алкогольні напої (а.с.7).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Стосовно доводів про підставу зупинки транспортного засобу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 у разі незгоди з діями працівника поліції, щодо зупинки транспортного засобу, мав можливість оскаржити такі дії поліцейських у встановленому законом порядку відповідно до вимог ст. 267 КУпАП. В той же час, ні ОСОБА_1 , ні його представник, під час розгляду справи в суді не подавали жодних доказів наявності оскарження дій працівників поліції, які мали місце під час її зупинки 17.11.2024 року та документів за результатами розгляду такого звернення.

Разом з тим, незгода ОСОБА_1 з діями працівника поліції щодо підстав зупинки транспортного засобу не є предметом перевірки судом при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та сама по собі не може вказувати на відсутність події та складу правопорушення.

Також, доводи апеляційної скарги стосовно того, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, є безпідставними, оскільки право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999. Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них", затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, тому вказаний відеозапис є належним та допустимим доказом, який взаємоузгоджується з іншими доказами по справі та відповідає дійсним фактичним обставинам справи.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Гулого А.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)