Справа № 509/126/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року смт.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Спічак В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративних справ, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 , ч. 2 ст. 130 КУпАП, згідно яких: 29.12.2024 року о 09:40 годині за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Авангард, дорога Н-33 5 км. БП ОО 10, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «HYNDAI», д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії. Повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху.

Крім того, 29.12.2024 року о 09:20 годині за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога Н-33 5 км. БП ОО 10 (7 км), водій ОСОБА_1 , керував транспортним транспортом «HYNDAI Н200», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного транспорту та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано під відеофіксацію, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч. 2?ст.?130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративних правопорушень, що передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився. Пояснив що перебував за кермом автомобіля повністю тверезим, його було зупинено о 9 годині ранку, біля промринку 7 кілометр де він працює вантажником, коли він саме спізнювався на роботу. Саме через цю обставину був змушений відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі, про правові наслідки такої відмови не знав. Заявив клопотання про розстрочення сплати розміру штрафу у разі накладення на нього такого виду адміністративного стягнення, при цьому зазначив що йому 19 років, він працює вантажником на ринку, за професією моряк закінчив училище, однак зараз за освітою працевлаштуватись не може, тому змушений працювати вантажником щоб мати можливість себе самостійно фінансово забезпечувати у даний складний час.

Стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №207805 від 29.12.2024 року, суд зазначає таке.

Відповідно?ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення?під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частина 5?ст. 126 КУпАП?передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

В протоколі серія ЕПР1 №207805 від 29.12.2024 року вказано, що правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, а саме постановою серії ЕНА №1324105 гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2?ст. 126 КУпАП.

Натомість матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5?ст. 126 КУпАП, як повторність правопорушення, а саме: до матеріалів справи не додано постанови посадової особи поліції на підтвердження факту повторності правопорушення (а саме про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2?ст. 126 КУпАП?протягом року).

Згідно із п. 3 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої?Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395: "повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)".

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2?ст. 251 КУпАП?передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органами Національної поліції.

Приймаючи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч. 5?ст. 126 КУпАП?в частині повторності правопорушення, провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого?ст. 126 ч.?5 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, об`єктивно стверджується даними наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207805 від 29.12.2024 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення;

-поясненнями ОСОБА_1 ;

-направлення водія на огляд до медичного закладу, який не відбувся через відмову водія;

-довідкою інформаційного порталу Національної поліції;

-копією постанови Овідіопольського районного суду по справі №509/814/24 від 08.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обрано стягнення у виді штрафу у розмірі?17?000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

- відеозаписом, який міститься на диску як додатку до протоколу, зміст якого повністю відповідає фактичним обставинам, встановленим судом, та іншим матеріалам справи.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі сукупності доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3?Правил дорожнього руху?(далі?ПДР?України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , винен у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинене повторно протягом року.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2. 5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому його дії правильно кваліфіковані за даною статтею .

В рішенні по справі ''О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства'' від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення,?вимоги ст. ст. 33, 36 КУпАП, та той факт, що ОСОБА_1 , впродовж року притягувався до адміністративної відповідальності від 08.04.2024 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також, те що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді накладення штрафу без з позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, згідно Довідки інформаційного порталу Національної поліції, в період з 29.12.2023 року по 29.12.2024 року ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та відповідно не набував такого права, а тому в розумінні положень ПДР не є водієм. Для такої категорії правопорушників (інші особи) санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення лише у вигляді штрафу.

Враховуючи вищезазначене, а також тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати щодо?? ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2?ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки?? ОСОБА_1 не має посвідчення водія.

В матеріалах справи відсутні докази того що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи правила, передбачені ст. 33 КУпАП, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Що стосується заявленого клопотання про розстрочення сплати розміру штрафу слід зазначити таке.

Згідно частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до частини другої статті 301 кодексу України про адміністративні правопорушення відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Статтею 304 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим вирішити питання щодо розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 офіційно не працевлаштований, працює вантажником на ринку, має мінливий дохід розмір якого за місяць значно менший за суму штрафу.

Таким чином, враховуючи майновий стан ОСОБА_1 його намір сплатити штраф у повному обсязі, суд дійшов висновку, що сплата штрафу розміром 34 000 гривень без розстрочення є фактично неможливою для правопорушника. У зв`язку з цим клопотання про розстрочку виконання постанови щодо сплати штрафу підлягає задоволенню. Суд ухвалив розстрочити сплату штрафу на сімнадцять місяців рівними частинами по 2000 грн.

Відповідно до статті 303 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ЗУ Про судовий збір ст. ст. 7, 9, 23, 36, 126, 130, 247, 283-285, 287-289 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі?двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить?34 000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Розстрочити виконання даної постанови від 29 січня 2025 року по справі №509/126/2 про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячи) гривень строком на 17 (сімнадцять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця до 15 числа кожного місяця, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки, строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу становить три місяці.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу в строк, встановлений цією постановою із урахуванням розстрочення виконання постанови на 10 місяців, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Спічак В.О.

.