н/п 3/490/1028/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

03.02.2025р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2024р. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ВАД №660152 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно з яким остання 17.12.2024р. близько 17:00 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , в ході якої вчинила психологічний тиск та врешті не випускала з квартири, зачинивши її, чим могла спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілого, тобто вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила проти обставин правопорушення, викладених у протоколі. Пояснила, що вказані події не відповідають дійсності, оскільки не вчиняла жодного насилля відносно свого чоловіка. Додала, що ОСОБА_2 під час проходження військової служби знайшов собі коханку, яка вимагає від нього розлучення з ОСОБА_1 . Вказана ситуація стає підґрунтям для конфліктів у сім`ї. На даний час ОСОБА_2 проходить лікування після поранення та мешкає разом із ОСОБА_1 , оскільки сплачує за оренду квартири. Того дня ОСОБА_1 пішла відвести дитину до художньої школи та автоматично зачинила двері до квартири, в якій залишився чоловік. Однак в жодному разі вона не мала наміру таким чином обмежити його свободу пересування.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила закрити провадження по справі.

Враховуючи наведені пояснення, вивчивши матеріали справи, доходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2229-VIII від 07.12.2017 р., психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 , остання не вчиняла жодних насильницьких дій психологічного характеру відносно чоловіка. Двері до квартири зачинила неумисно, а внаслідок автоматизму дій.

Слід зазначити, що наведена позиція ОСОБА_1 не спростовується й доданими до протоколу матеріалами.

Так з відеозапису, доданого до протоколу, ОСОБА_2 вимагає від працівників поліції складення адміністративного протоколу щодо дружини, оскільки нещодавно щодо нього був складений протокол за її заявою. У якості обґрунтування ОСОБА_2 зазначає, що дружина влаштувала сварку, зачинила двері до квартири.

При цьому з відео вбачається, що поведінка та висловлювання ОСОБА_2 є певною мірою агресивними, домінуючими відносно ОСОБА_1 .

В цей же час поведінка ОСОБА_1 є пригніченою, остання не стримує сліз, розповідає працівникам поліції, що чоловік завів коханку та має намір розірвати шлюб. Але ОСОБА_1 не має достатньо коштів для зйому іншої квартири, таким чином чоловік утримує її, дітей та сплачує за оренду даної квартири й відповідно має право в ній проживати.

Окрім того в ході спілкування ОСОБА_1 не вживає будь-яких образливих висловлювань чи дій в бік чоловіка, аби припустити про те, що остання вдавалась до аналогічних образ на момент подій, описаних в протоколі та письмових поясненнях ОСОБА_2 .

Таким чином, аналізуючи оглянутий відеозапис, суд вважає сумнівною можливість з боку ОСОБА_1 хоч якимось чином психологічно впливати на чоловіка-військовослужбовця, що могло б завдати шкоду його психічному здоров`ю. Більше того є обґрунтовані підстави вважати, що безпосередньо ОСОБА_1 за браком власних коштів перебуває у певній економічній залежності від чоловіка та отримує психологічної шкоди внаслідок погіршення сімейних стосунків.

Іншими письмовими матеріалами до протоколу також не доведено того, що ОСОБА_1 є кривдницею.

На підставі викладеного, оскільки наявними доказами не доведено вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля психологічного характеру, а згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя І.І. Дірко