Справа № 167/1127/24
Номер провадження 3/167/5/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.А. Ващук,

захисника ОСОБА_1 адвоката І.П. Наумчука,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (місто Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, інформація щодо притягнення до адміністративної відповідальності раніше відсутня,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 24 серпня 2024 року о 21 год 30 хв в місті Рожище Луцького району по вулиці Граничній, 88, керував електричним велосипедом марки «Fada № 9» перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Ухвалою головуючого судді від 03.12.2024 року залучено до участі у справі: прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури, поліцейського ВПД № 1 (м. Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області - старшого сержанта поліції Олійника Андрія Васильовича.

В судове засідання: ОСОБА_1 , прокурор Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури, поліцейський ВПД № 1 (м. Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області - старший сержант поліції А.В. Олійник, не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши думку адвоката І.П. Наумчука, ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 , прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури, поліцейського ВПД № 1 (м. Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області - старшого сержанта поліції А.В. Олійника, оскільки їх присутність при розгляді справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП не є обов`язковою, згідно частини 2 статті 268 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат І.П. Наумчук в судовому засіданні просив закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та за минанням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника С.П. Стишака, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена дослідженими в ході судового розгляду: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 157921 від 24.10.2024 року, в якому, окрім іншого, в п. 14 «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» написано: «З протоколом згідний. Перед тим, як керувати електровелосипедом, протягом дня вживав спиртні напої», підпис ОСОБА_1 (ас 5); постановою про закриття кримінального провадження та виділення матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності від 27.09.2024 року (ас 7-8); протоколом огляду місця події від 24.08.2024 року (ас 9-11); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.08.2024 року, згідно яких 24.08.2024 року з 15 год 30 хв він вживав спиртні напої і після 20.00 год керував електровелосипедом та потрапив в ДТП (ас 12-13); довідкою КП «ВОПЛ м. Луцька» від 25.09.2024 року про наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 , згідно якої результат 1,8 проміле (ас 14); довідкою начальника ВПД № 1 (місто Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області Ю. Присяжнюка від 28.10.2024 року про наявність посвідчення водія (ас 15); повідомленням начальника ВПД № 1 (місто Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області Ю. Присяжнюка від 23.12.2024 року (ас 72); супровідною заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 24.10.2024 року (ас 73); відеозаписом на диску, долученого до матеріалів справи на запит суду щодо ОСОБА_1 (ас 74).

Проаналізувавши зазначені документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху, пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, а саме: порушення заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Щодо правової позиції сторони захисту, то суд зазначає таке.

Згідно письмових (ас 26-31) та усних пояснень адвоката І.П. Наумчука, електровелосипед марки «Fada № 9» - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, а тому вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 .

Суд не погоджується з такою позицією сторони захисту, виходячи з наступного.

Згідно з усталеною практикою, при розгляді справ про адміністративні правопорушення зазначених категорій, зокрема за ст. 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст. 121 КУпАП, п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №13-06.

Згідно з визначенням, яке міститься в примітці до ст. 121 КУпАП, під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

У Правилах дорожнього руху відсутнє визначення «електромопед», «електровелосипед».

Відповідно до п.2.13. Правил дорожнього руху України, транспортні засоби категорії А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» містить визначення електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Також у вищезгаданому Законі наведено визначення низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Головна зміна полягає у тому, що електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.

Їх поділили на дві категорії:

- легкий персональний транспорт - колісний засіб, що приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами потужністю в діапазоні до 1000 Вт. Може бути з одним, двома, трьома або чотирма колесами. Максимальна швидкість - до 25 км/годину;

- низькошвидкісний - приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами. Може також бути з різною кількістю коліс, але максимальна швидкість доходить до 50 км/годину. Споряджена маса - не більше 600 кілограмів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Абзацом 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував електровелосипедом марки «Fada № 9», який обладнаний сидінням, призначений для перевезення людей, та приводиться в рух за допомогою електродвигуна, а тому такий є транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП, а відтак ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, як роз`яснено в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 127/5920/22 (провадження № 61-10553св22), використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд не приймає до уваги твердження адвоката І.П. Наумчука про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, а тому вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 .

Згідно письмових (ас 26-31) та усних пояснень адвоката І.П. Наумчука, огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен бути проведений у закладах охорони здоров`я протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, однак, як вбачається з матеріалів справи, проба крові ОСОБА_1 була доставлена на дослідження про наявність алкоголю лише 29.08.2024 року, у зв`язку з цим сторона захисту вважає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Суд не погоджується з такою позицією сторони захисту, виходячи з наступного.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження та виділення матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності від 27.09.2024 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2024 року близько 21.30 год ОСОБА_1 , рухаючись електричним велосипедом марки «Fada № 9», по автомобільній дорозі с. Кременець м. Рожище та проїжджаючи в м. Рожище біля житлового будинку № 88 по вул. Гранична, не впоравшись з керуванням, з`їхав з дороги, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікувального закладу з тілесними ушкодженнями.

На думку суду, сторона захисту здійснює підміну понять, зокрема - доставлення проби крові ОСОБА_1 до КП «ВОПЛ м. Луцька» для визначення вмісту алкоголю в його крові не є тотожним поняттю - огляд на стан алкогольного сп`яніння особи повинен бути проведений у закладах охорони здоров`я протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Доставлення проби крові в лікарню для визначення вмісту алкоголю в крові особи, як і тривалість лабораторних досліджень, не обмежується ні двома годинами, ні будь-яким іншим терміном в часі з точки зору закону.

В межах проведеного досудового розслідування по факту ДТП 24.08.2024 року за участі ОСОБА_1 , встановлено, що вміст алкоголю в пробі крові ОСОБА_1 становив 1,8 проміле і жодних підстав ставити під сумнів інформацію «ВОПЛ м. Луцька» з результатами лабораторного дослідження стосовно ОСОБА_1 , з урахуванням належності та допустимості даного доказу, у суду немає.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 157921 від 24.10.2024 року, ОСОБА_1 були роз`яснені уповноваженою особою права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП.

Та обставина, що на відеозапису на диску, наданого на вимогу суду уповноваженою особою, зафіксовано лише факт оголошення змісту протоколу, не виключає факту роз`яснення таких прав та обов`язків ОСОБА_1 , про що свідчить його особистий підпис в протоколі (п. 13).

Згідно супровідної заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 24.10.2024 року (ас 73), постанова про закриття кримінального провадження та копії матеріалів кримінального провадження № 0000936 від 25.08.2024 року для вирішення питання про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до КУпАП, надійшли до ВПД № 1 (м. Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області 24.10.2024 року і саме 24.10.2024 року стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 157921 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких встановлених обставин, твердження сторони захисту про порушення уповноваженою особою вимог ст. 254 КУпАП, є безпідставним, надуманим та необгрунтованим, і в жодному разі не виключає склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , не є порушенням його прав, свобод та інтересів, і не є підставою для закриття провадження стосовно нього.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Таким чином, строк притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним 24.08.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на даний час не закінчився.

Враховуючи вищенаведене, посилання сторони захисту на ч. 8 ст. 38 КУпАП, як на підставу для закриття адміністративного провадження за минанням строку притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставним, надуманим та необгрунтованим, оскільки дана справа про адміністративне правопорушення відносить до категорії справ передбачених у частинах третій - шостій статті 38 КУпАП, і провадження по ній може бути закрито за ч. 8 ст. 38 КУпАП лише з урахуванням вимог ч. 6 цієї статті КУпАП.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття адміністративного провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та за минанням строку притягнення до адміністративної відповідальності слід відмовити з наведених вище підстав.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, тому вважає за доцільне застосувати безальтернативне, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути судовий збір, згідно із пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Даний вид та міра адміністративного стягнення будуть необхідними і достатніми для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605, 60 грн судового збору.

Керуючись статтями 23, 27, 40-1,частиною 1 статті 130, статтями 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката І.П. Наумчука про закриття адміністративного провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та за минанням строку притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статтей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неподання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька