єдиний унікальний номер справи 546/17/25
номер провадження 3/546/35/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., захисниці Мельник Ольги Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , працює директором ТОВ «Європроект України», до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

установив:

З протоколу про адміністративне правопорушення установлено, що 06 січня 2025 року о 12 год. 53 хв. на 303 км а/д Київ-Харків-Довжанський ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes Benz GL 450, н.з. НОМЕР_2 , рухався в напрямку м. Києва. ОСОБА_1 , не обравши безпечної швидкості для руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, здійснив наїзд на дерево у кюветі, чим було завдано матеріальної шкоди. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

28 січня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання захисниці Мельник О.В., в якому остання зазначила, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1. ПДР щодо порушення ним швидкості руху. Також захисниця зазначила, що за диспозицією ст. 124 КУпАП внаслідок порушення ПДР мають бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. У даному випадку ОСОБА_1 пошкодив лише свій транспортний засіб, доказів пошкодження іншого майна не було надано. Тому захисниця вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисниця Мельник О.В. підтримали подане клопотання та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши захисницю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вивчивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було подано:

протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 214135 від 06 січня 2025 року та картку обліку адміністративного правопорушення від 06 січня 2025 року, в яких зазначені обставини вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 1, 2);

схемою місця ДТП, на якій, зокрема зображено місце наїзду. Дана схема підписана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауважень чи заперечень щодо неї ОСОБА_1 не вказував (а.с. 3);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що 06 січня 2025 року близько 12 год. 53 хв. він рухався на транспортному засобі Мерседес ГЛЕ, н.з. НОМЕР_2 у правій крайній смузі дороги в напрямку міста Київ, думаючи про робочі моменти на ТОВ «Європроект України». Для ОСОБА_1 стало несподіваним, що зліва від його транспортного засобу дуже близько наблизився автомобіль чорного кольору, а за ним ще один подібний автомобіль чорного кольору, який також рухався на близькій відстані. Водій ОСОБА_1 , інтуїтивно реагуючи на небезпеку, різко повернув кермо вправо, внаслідок чого зачепив узбіччя дороги. У результаті цього транспортний засіб занесло в кювет на відстань 2-5 метрів від шосе. Водій ОСОБА_1 безперервно здійснював спроби вирівняти автомобіль і повернутися на шосе, уникнувши виїзду на ріллю. Після подолання відстані близько 200-300 метрів водієві ОСОБА_1 вдалося відновити контроль над автомобілем і повернутися на проїжджу частину шосе. (а.с. 4-5).

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Стаття 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

З аналізу статті 124 КУпАП вбачається, що законодавцем не розрізняється якому саме транспортному засобу було спричинено пошкодження внаслідок порушення правил дорожнього руху: самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи транспортним засобам інших осіб.

Враховуючи те, що транспортному засобу ОСОБА_1 було спричинені механічні пошкодження, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема схемою місця ДПТ, де на звороті було зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу та не заперечувалося захисницею Мельник О.В., суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною.

Щодо порушення ОСОБА_1 п. 12.1. Правил дорожнього руху суд зазначає, що згідно із вказаним пунктом під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не обрав безпечної швидкості для руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на дерево у кюветі.

Суд погоджується з доводами захисниці щодо того, що органом, який ініціював притягнення особи до адміністративної відповідальності не було надано доказів перевищення ОСОБА_1 швидкості руху, в результаті чого ним було порушено п. 12.1. Правил дорожнього руху та здійснено наїзд на дерево.

У той же час, відповідно до п. 2.3. б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: письмові пояснення ОСОБА_1 , у діях останнього вбачається недотримання вимог саме п. 2.3. б) Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Норми КУпАП не передбачають дискреційних повноважень у суду для перекваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та розгляду правопорушення, яке їй не інкримінується.

Отже, виходячи з того, що дії ОСОБА_1 , які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення повинні кваліфікуватись за п. 2.3. б) Правил дорожнього руху, суд не може перекваліфікувати його дії і визнати його винним за порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у даному випадку у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, через невірну кваліфікацію його дій згідно Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, норми ст. 245, 251, 278, 280 КУпАП, об`єктивні докази, які б «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні і органом, який ініціював процедуру його притягнення до адміністративної відповідальності не доведені.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що розпочате адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 124, 247, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 10 лютого2024 року.

Суддя Ю. В. Зіненко