Справа№938/55/25
Провадження № 3/938/84/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце народження: Полтавська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого (згідно даних протоколу),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 27.12.2024 о 12год 25хв., вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 20км. від лінії державного кордону на території Верховинської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в межах контрольованого прикордонного району, де був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП надійшли до суду 09.01.2025, та відповідно до положень ч.2 ст.277 КУпАП, були призначені до розгляду цього ж дня.

Оскільки особа, яка притягається до відповідальності в судове засідання не з`явилась, з метою належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було відкладено на 03.02.2025

В судове засідання 03.02.2025, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився.

31.01.2025 через систему "Електроннй суд" на адресу суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Курко В.М., в якому він зазначив, що із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП ОСОБА_1 не згідний. Зокрема, зазначив, що з туристичною метою, 27.12.2024 року, ОСОБА_1 прибув в населений пункт Ільці Верховинської ОТГ на відпочинок, для зайняття альпінізмом. 27.12.2024 року біля 12 години він разом із своїм знайомим ОСОБА_2 знаходився в с. Ільці, де до них підійшли працівники прикордонної служби та повідомили, що вони намагаються перетнути кордон, на що ОСОБА_1 відповів, що вони приїхали займатися альпінізмом. Працівники прикордонної служби на пояснення ОСОБА_1 не реагували, поводили себе агресивно та зухвало. Маючи при цьому заготовлені бланки документів заставили ОСОБА_1 написати та підписати пояснення, які диктували. Бланків заяв про невизнання вини, у працівників прикордонної служби не було. Працівники прикордонної служби дали підписати наперед підготовлену заяву в Верховинський районний суд про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та заяву на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою СМС повідомлення, що не входить до їх компетенції та посадових обов`язків. Тому, що ОСОБА_1 , перебуваючи в шоковому стані, не розумів що відбувається не звертався в поліцію для оскарження дій працівників прикордонної служби. Вважає, що його вина спростовується також тим, що жодним нормативно-правовим актом не передбачена заборона вільного пересування межами країни, та таке пересування не може вважатися спробою перетину державного кордону, а тим паче порушення законодавства України.

Звернув увагу, що ОСОБА_1 не є ухилянтом, ні від кого не переховується та на сьогоднішній день він не підлягає призову відповідно частини 5 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», так як не досяг 25 річного віку. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б могли підтвердити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Наміру незаконно перетинати державний кордон не мав та як через декілька днів, після того як здійснить подорож Карпатами мав намір повертатися додому, оскільки працює і живе в м. Кременчук Полтаської області. Також, зазначає, що вимоги ст.9 та 12 "Про державний кордон України", порушення яких ставиться ОСОБА_1 у провину не місять будь яких положень, які б зобов`язували, забороняли чи попереджували учасників суспільних відносин дотримуватися чи не дотримуватися певних правил поведінки, а є загальними нормами права, якими регламентовано правила перетину кордону.

В матеріалах прави відсутні показання технічних засобів, що мають фото-і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи, які б підтверджували намір ОСОБА_1 27.12.2024 вчинити спробу незаконного перетну державного кордону. Зазначає, що речі, які було виявлено у ОСОБА_1 під час поверхневої перевірки, про що зазначено у рапорті інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки мол. сержанта ОСОБА_3 , а саме, телефон, закордонний паспорт і кусачки, лише підтверджують те, що ОСОБА_1 мав тільки намір подорожувати та займатися альпінізмом, так як це є його хобі. Будь яких доказів, які б доводили те, що ОСОБА_1 знаходився у Верховинському районі з метою майбутнього перетину державного кордону, уповноваженою особою, не надано. У зв`язку з цим просить провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

З огляду на викладене, зважаючи на наявність клопотання захисника про закриття провадження у справі, в якому він висловив позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, про можливість завершення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_4 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає Державний кордон України, та бажає вчинити такі протиправні дії.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про державний кордон України», з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони.

Згідно із ч.1 ст. 23 Закону України «Про державний кордон України», у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони» Верховинський район Івано-Франківської області включено до переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, його підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №150930 від 27.12.2024, згідно з яким, 27.12.2024 о 12.25год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 20км. від лінії державного кордону на території Верховинської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах контрольованого прикордонного району, був виявлений гр. України ОСОБА_1 , за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 ЗУ "Про державний кордон України" від 04.11.1991;

-світлокопією закордонного паспорта на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що планував перетнути кордон з України в Румунію, через гори, з метою об`єднання сім`ї, так як брат та мати знаходяться, за кордоном. При цьому зазначив, що проживає у м.Крименчук, до Верховини прибув на таксі із ОСОБА_5 не було. На місцевості орієнтувався за допомогою офлайн карт;

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

До матеріалів справи також долучено рапорт інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки мол. сержанта ОСОБА_3 від 27.12.2024 року, яким він доповідає про те, що 27.12.2024 о 12.25год виконуючи наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Контрольний пост» на околиці населеного пункту Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області в межах контрольованого прикордонного району ним був виявлений гр. України ОСОБА_1 , 14.02.2000 року, який вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП. Керуючись ст. 21-7 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» ним проведено поверхневу перевірку, під час якої було вилучено речі та документи, які свідчать про підготовку особи до вчинення незаконного перетинання державного кордону, а саме: мобільний телефон марки «Nomi» чорного кольору в силіконовому чохлі з розбитим екраном; закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий органом -5328, 22.08.20254; кусачки для різання дроту з резиновими ручками чорного кольору з фототаблицею до нього.

Суддя вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом не є доказом, проте є документом, яким інспектор прикордонної служби інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість його дій під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Суд критично оцінює зазначені у клопотанні про закриття провадження у справі доводи, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на спростування вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУ. Вважає їх непереконливими та бездоказовими, і такими, що не відповідають фактичним обставинам та які надані з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП. Натомість, бере до уваги покази, які надані останнім безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Зокрема особою не надано жодних доказів, які б підтверджували його позицію, щодо перебування у Верховинському районі з метою зайняття альпінізмом. Під час виявлення особи працівниками прикордонної служби, в нього були виявлені тільки закордонний паспорт та кусачки для зрізання дроту. Будь якого спорядження для зайняття альпінізмом у особи не було, що дає підстави для обґрунтованого сумніву, що виявлені у нього кусачки, були необхідні йому для альпінізму.

В той же час, надаючи пояснення на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення, безпосереднього після виявлення особи працівниками прикордонної служби, останній ствердив, що мав намір перетнути кордон з України в Румунію, через гори. При цьому вказав мету такого перетину, а саме з метою об`єднання сім`ї, так як брат та мати знаходяться, за кордоном.

Суд звертає увагу на те, що будь-яких зауважень чи скарг ОСОБА_1 , ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані у власноручно написаних поясненнях, не зазначив. Доказів оскарження дій працівників прикордонної служби суду не надав.

За таких обставин, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме, у спробі незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, доведена.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.204-1 КУпАП, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З приводу додаткового покарання у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, слід зазначити, що до матеріалів справи не долучено доказів, які б вказували на те, що у ОСОБА_1 такі було вилучено.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст.9, 204-1, 245,247,251,252,280,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60грн.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС