Дата документу Справа № 314/2569/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/127/25Головуючий у 1-й інстанції Капітонов Є.М.
Єдиний унікальний №314/2569/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Неофіти Д.Б. (в режимі відеоконференції), діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 06.06.2024 року о 17 год. 15 хв. на 1 км автошляху смт Кам`яне Бекарівка водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA HILUX» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, під час повороту праворуч виїхала на смугу зустрічного руху та здійснила зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.2.9 «а», 10.5, 10.1 Правил дорожнього руху України і, тим самим, вчинила передбачені ч.1 ст.130 та ч.124 КУпАП адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову суду

та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях події та складу передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП адміністративних правопорушень.

Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою, прийнята судом без урахування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і її захисника.

Судом не було забезпечено можливість ознайомлення із матеріалами провадження у повному обсязі, зокрема, із відеозаписом події ймовірних адміністративних правопорушень.

Апелянт зазначає, що в оскаржуваному судовому рішенні в порушення вимог ст.283 КУпАП відсутній опис установлених судом під час розгляду справи обставин, натомість констатовано лише зміст протоколів про адміністративне правопорушення і перелічено докази.

Постанова районного суду не містить посилання на конкретні докази на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння, а також факт пошкодження іншого транспортного засобу внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 .

Схему місця ДТП та пояснення її учасників судом не досліджено.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам закону. Посилається на відсутність сертифіката відповідності приладу, за допомогою якого проведено огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, та свідоцтва про його повірку; інформації про свідків, участь яких, на переконання апелянта, є обов`язковою; а також відсутність передбачених ст.ст.33, 34, 35 КУпАП відомостей.

Апелянт посилається на те, що у вказаному протоколі не зазначено який саме огляд було проведено. При цьому згоду водія на проходження огляду не зафіксовано.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає про недотримання вимог закону під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно останньої за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю даних про свідків, ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з її правами, відомостей про характер завданих внаслідок ДТП пошкоджень транспортних засобів.

Зазначені обставини, на переконання апелянта, свідчать про необхідність повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання до уповноваженого структурного підрозділу Національної поліції та одночасно вказують на неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено шляхом доставки повістки в електронному вигляді до електронного кабінету в системі «Електронний суд», за допомогою якого ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу; потерпілого повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, шляхом доставки SMS-повідомлення. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка вищезазначених осіб до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Неофіту Д.Б., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_1 та її захисник дійсно не були присутні в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що у подальшому ОСОБА_1 самостійно реалізувала її право на апеляційне оскарження судового рішення.

На момент перебування справи про адміністративне правопорушення у апеляційному суді за клопотанням ОСОБА_1 останню ознайомлено із відеозаписом події адміністративних правопорушень.

Відтак, під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не була обмежена у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутньою під час апеляційного розгляду її скарги, заявляти клопотання та подавати докази.

Проте ОСОБА_1 , будучи повідомленою завчасно та належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, зазначеними вище правами не скористалась, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надала. Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи, на переконання апеляційного суду, не порушено.

Крім того, чинним законодавством не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або захисника.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП адміністративних правопорушень ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи, і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП адміністративних правопорушень, вина останньої підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема, відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №594173 від 06.06.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 «а» ПДР;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager», в якому перелічено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначено позитивний результат з показником 0,43 ‰ алкоголю;

- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6810», серійний номер ARBL-0689, з яких вбачається, що водієм ОСОБА_1 пройдено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, а результат тестування склав 0,43 ‰ алкоголю;

- направленні водія на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 06.06.2024 року;

- висновку щодо результатів медичного огляду у КНП ВБЛ ВМР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №153 від 06.06.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №594084 від 06.06.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.10.5, 10.1 ПДР під час керування транспортним засобом.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що невід`ємною частиною вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП є його додатки, які долучено згідно наявного у графі «до протоколу додаються», а саме:

- схема місця ДТП, оформлена за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на якій зображено розташування автомобілів «TOYOTA HILUX» д.н.з. НОМЕР_1 та «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП, зафіксовано факт пошкодження вказаних транспортних засобів в результаті вчинення ДТП водієм ОСОБА_1 ;

- додані до схеми ДТП фотознімки;

- надані безпосередньо на місці ДТП пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого.

Заперечення апелянта проти доведеності факту керування саме нею транспортним засобом «TOYOTA HILUX» д.н.з. НОМЕР_1 повністю спростовуються з огляду на зміст наданих пояснень ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також відомостями наявного відеозапису.

Так, водій ОСОБА_1 пояснила, що вона дійсно керувала вказаним вище транспортним засобом за викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин та зазначила власну версію події ДТП. Крім того, водієм було деталізовано кількість та вид алкогольного напою, який вона вживала як напередодні, так і у день події ДТП (150 грамів коньяку та столову ложку лікеру «Гренадин» відповідно) (т.2, а.п.8).

Апеляційний суд звертає увагу, що змістом дослідженого відеозапису також підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Під час оформлення матеріалів справи водій особисто зазначила: «Вчора було їхати пізно, не потрібно було сідати за кермо». Тобто ОСОБА_1 не заперечувала, що саме вона є водієм вказаного автомобілю, що у свою чергу узгоджується із наданими нею письмовими поясненнями в частині керування транспортним засобом.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року (у подальшому - Інструкція).

В них зазначено дату та місце їх оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративних правопорушень, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення, суть вчинених адміністративних правопорушень.

Додані до протоколів інші документи також відповідають вимогам закону.

Перевіряючи аргументи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах провадження відомостей про свідків, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі змістом ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Апеляційний суд зауважує, що фіксування працівниками поліції за допомогою нагрудних бодікамер процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння повністю узгоджується із вказаними вище вимогами КупАП. Присутність двох свідків за таких обставин була непотрібна, оскільки їх залучення необхідно лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Разом з тим, положеннями ч.2 ст.256 КУпАП передбачено, що вимоги внесення до протоколу про адміністративне правопорушення відомостей щодо свідків та необхідності підпису протоколу ними застосовуються лише у разі наявності таких свідків.

Відтак, наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими у розумінні ст.251 КУпАП та у їх сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП адміністративних правопорушень.

Перевіряючи аргументи щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд акцентує увагу на наступному.

Остаточний діагноз, на підставі якого видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування спеціальним технічним засобом, як помилково вважає апелянт, оскільки лікарем також враховується й загальна клінічна картина.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 виражено незгоду із висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння.

Проте, даний Висновок ніким у встановленому законом порядку не оскаржено та повторний медичний огляд на стан сп`яніння в іншій медичній установі ОСОБА_1 не пройдено.

Посилання апелянта на неврахування судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачених ст.ст.33, 34, 35 КУпАП відомостей, не ґрунтуються на вимогах закону.

Вчинені ОСОБА_1 передбачені ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП адміністративні правопорушення віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно ж до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не враховуються.

Що стосується вимоги апелянта про витребування доказів, то вони не можуть бути задоволені.

Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшли 02.09.2024 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 протягом більше ніж 4 місяців перебуває в провадженні апеляційного суду. Попередні судові засідання неодноразово було відкладено за клопотаннями як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і її захисника.

При цьому протягом вказаного тривалого проміжку часу у ОСОБА_1 була об`єктивна можливість для самостійного звернення, а у її захисника для звернення із адвокатським запитом в передбаченому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку з метою отримання надання копій документів, про витребування яких ставиться питання у клопотанні апелянта.

Подальший тривалий нерозгляд справи, зумовлений поведінкою сторони захисту, буде грубим порушенням ч.4 ст.294 КУпАП.

У зв`язку з викладеним, на переконання апеляційного суду, правових підстав для задоволення вказаного клопотання не вбачається.

З приводу заяви ОСОБА_1 про відвід судді у даному провадженні суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Главою 17 Розділу ІІІ КУпАП передбачено 52 органи уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відтак законодавець, визначивши передбачені ст.268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не передбачив права особи заявляти відводі посадовій особи (посадовим особам) органу, уповноваженому розглядати справи про адміністративні правопорушення, з огляду на неможливість уніфікації порядку розгляду таких відводів різним посадовим особам різних органів, які подекуди розглядають справи про адміністративні правопорушення негайно на місці їх вчинення.

Таким чином, розгляд заяви про відвід судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, за одночасної процесуальної неможливості заяви і розгляду такого відводу іншим суб`єктам розгляду справ про адміністративні правопорушення з огляду на презумпцію їх рівності і однаковості статусу ставить суд в нерівні умови з такими органами і їх посадовими особами, що є неприпустимим. Не передбачено такого права й під час апеляційного перегляду судового рішення, винесеного за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, використання ОСОБА_1 непередбаченого чинними нормами КУпАП права зумовлює право суду не розглядати таку заяву по суті.

Отже, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП адміністративних правопорушень.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинені ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.ст.33, 36 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар