ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Тищука В.В.,

захисника Кротова С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

07.11.2024 року о 07:29 год. у м. Одеса, провулок Семафорний, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння у законному порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у спеціалізованому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, незважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку із чим суд з`ясувавши думку захисника, вважає за можливе судовий розгляд здійснити за відсутності ОСОБА_1 . При цьому, суд враховує, що участь особи, яка притягується до відповідальності у такій категорії справ не є обов`язковою, а участь ОСОБА_1 в судовому засіданні забезпечена участю його захисника.

У судовому засіданні захисник Кротов С.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Так, захисник зазначив, що після перевірки військово-облікових документів, ОСОБА_1 було дозволено проїжджати тимчасовий блок-пост. Після початку руху, автомобіль було знову зупинено інспектором патрульної поліції, який після початку бесіди, намагався вигадати якесь порушення ПДР. На запитання водія про належні причини зупинки згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», бо військові вже перевірили документи та пропустили, інспектор пояснював вимоги Постанови КМУ №560, після чого вигадав наявні підстави вважати, що водій в стані алкогольного сп`яніння та необхідність пройти огляд на місці зупинки. При цьому, ОСОБА_1 жодного разу не висловив відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, жодних дій, спрямованих на відмову від огляду не вчиняв, оскільки йому заборонено вживати алкоголь із-за стану здоров`я та він був тверезий. Проте, патрульний поліцейський склав протокол по справі про адміністративне правопорушення та надав копію водію, за текстом якого ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згоден, порядок порушений, що не відмовлявся від проходження огляду на місці. Далі, обурений діями працівників поліції, ОСОБА_1 одразу звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за висновком якого від 07.11.2024 року ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, сторона захисту зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення роздрукований в автоматичному порядку, а матеріали справи не містять письмових пояснень притягуваного та свідків. Також, наявні в матеріалах справа довідки про отримання (неотримання) особою посвідчення водія та про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення підписані іншою особою, яка не вправі збирати докази у справі. Матеріали справи також не містять доказів щодо відсторонення водія від керування, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав у поліцейських вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши захисника, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив докази, зібрані у справи, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №167930 від 07.11.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 07.11.2024 року о 07:29 год. у м. Одеса, провулок Семафорний, 4, керував транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння у законному порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у спеціалізованому медичному закладі відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 07.11.2024 року, відповідно до якого, у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей;

- відеозаписом з нагрудних реєстраторів працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції, під час перевірки документів ОСОБА_1 та спілкування з ним, працівниками поліції було почуто запах алкоголю із салону автомобіля, про що повідомлено останньому, у зв`язку із чим було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проте заявив, що буде його проходити лише із залученням понятих і, на неодноразові роз`яснення співробітника патрульної поліції про зміни у законодавстві щодо відсутності необхідності залучення понятих через введення безперервної відеофіксації на портативну боді камеру, ОСОБА_1 продовжував повторювати, що пройде огляд на стан алкогольного сп`яніння лише із залученням понятих. Окрім того, ОСОБА_1 викликав службу «102» на місце його зупинки та на чергове запитання співробітника патрульної поліції щодо проходження огляду повідомив, що буде проходити огляд після того як приїде інший екіпаж патрульної поліції та залучать понятих.

Таким чином, дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції, суд вважає, що хоча ОСОБА_1 і не висловлював категоричної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, але його дії, які виявлялись у запереченні пройти огляд за відсутності понятих, наданням вказівок поліцейському забезпечити понятих, принести алкотестер йому до автомобіля, бо він не згодний вийти з машини для проходження огляду, виклик на лінію «102» та заява про відмову пройти огляд до того, як прибуде іншій екіпаж, безумовно свідчили про його ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що фактично свідчить про його відмову від проходження такого огляду.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі Порядок), а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, які і були виявлені поліцейськими у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підстави для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вищевикладеного слідує, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження такого огляду відмовився.

Що стосується посилань сторони захисту щодо безпідставної зупинки ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції, суд зауважує на наступному.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу.

Також необхідно зазначити, що внаслідок ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, зупинення транспортного засобу працівниками поліції з метою його візуального огляду на предмет наявності заборонених предметів, є достатньою підставою для здійснення зупинки транспортного засобу.

Отже, доводи сторони захисту щодо незаконності зупинки ОСОБА_1 є необґрунтованими. При цьому, суд зауважує на тому, що працівники патрульної поліції перевіряли документи саме щодо особи, а не військово-облікові, які були перевірені представниками військової адміністрації.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суд оцінює критично, оскільки з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові запитання працівників патрульної поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного, вчиняв дії, про які суд зазначив вище і, які безумовно свідчать про його мету ухилення від такого огляду та фактично про його відмову. Окрім того, стороною захисту не надано суду раціонального пояснення з яких причин притягуваний ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського не надав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Так, положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, суд звертає увагу сторони захисту на те, що згідно абз. 2 ч. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, а тому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є допустимим доказом та таким, що складений відповідно до вимог чинного законодавства України.

Зазначеним спростовується позиція захисника про те, що протокол в електронній формі, складений з порушенням законодавства, а тому є недопустимим доказом у цій справі.

Також, суд зауважує на тому, що відносно ОСОБА_1 складено протокол саме за відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим суд не приймає до уваги докази сторони захисту, зокрема висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003377 від 07.11.2024 року, а відтак зазначений висновок не є належним доказом у цій справі. Більш того, суд зауважує, що огляд притягуваного проведено та висновок складено без участі поліцейського, тобто з порушенням положень ч. 4 ст. 266 КУпАП, тому також не може бути взятий до уваги.

Отже, за таких обставин залишилось без раціонального пояснення, що перешкоджало ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі на вимогу працівника патрульної поліції, що б відповідало положенням законодавства, наведеним вище, якими унормований порядок проходження огляду огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із цим, суд визнає слушними доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні відомості про відсторонення останнього від керування транспортним засобом, проте зазначає, що примусове відсторонення від керування транспортним засобом є правом, а не обов`язком працівників поліції, натомість чого вони не застосували цей засіб примусу до ОСОБА_1 не відомо. Разом із цим, суд зазначає, що наявність такого недоліку з боку поліцейських, не спростовує в цілому доведеність вини притягуваного у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення і не впливає на вирішення питання щодо відсутності чи наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилань сторони захисту на відсутність в матеріалах справи письмових пояснень притягуваного та свідків, суд вважає голослівними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , разом із цим свідки в даній справі не залучались, а тому такі пояснення не є обов`язковими.

Посилання сторони захисту, що наявні в матеріалах справи довідки про отримання (неотримання) особою посвідчення водія та про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення підписані іншою особою, яка не вправі збирати докази у справі, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають уповноважені на те посадові особи, зокрема органи Національної поліції в тому числі за статтею 130 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» у складі поліції функціонують кримінальна поліція , патрульна поліція , органи досудового розслідування , поліція охорони , спеціальна поліція , поліція особливого призначення , інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Також аналіз положень КУпАП свідчить про те, що цей Кодекс не містить положень, що збирати докази у справі вправі збирати лише поліцейський, який складає протокол про адміністративне правопорушення.

Так, наявні в матеріалах довідки підписані інспектором ВАП УПП в Одеській області ДПП, тобто працівником патрульної поліції, який згідно з вищенаведеними положеннями уповноважений на збирання доказів у справах про адміністративне правопорушення даної категорії справи. Більш того, ці довідки містять інформацію про отримання посвідчення водія притягуваним та дані, які підтверджують, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП притягується вперше, а докази вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зібрані на місці зупинки транспортного засобу саме поліцейським, який склав протокол.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність в діях притягуваного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/20657/24

Номер провадження №3/522/674/25

Головуючий суддя Русєва А.С.