Провадження № 3/643/72/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 Суддя Московського районного суду м. Харкова Задорожна А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Московського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює барменом ФОП ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

встановив:

19.12.2024 при проведенні Головним управлінням ДПС у Харківській області фактичної перевірки господарського об`єкту бару, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_2 , п.н. НОМЕР_2 , податкова адреса АДРЕСА_3 , встановлено, що гр. ОСОБА_1 , яка працює барменом, вчинила правопорушення п.1,2,11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. 3265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведення розрахункової операції через РРО та не видача розрахункового документа встановленої форми та змісту; проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування найменування підакцизних товарів. Факт порушення встановлено та зафіксовано актом фактичної перевірки від 19.12.2024 на бланку №005210.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП розміщувалася на офіційному веб-порталі «Судова влада України» цього місцевого суду у розділі «Інформація для громадян» з найменуванням ГРОМАДЯНАМ.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.89 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.89 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення її прав.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП виходячи з наступного.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 підтверджується доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення № 2217/20-40-07-30 від 19.12.2024, актом перевірки №№005210 від 19.12.2024, поясненнями ОСОБА_4 в протоколі, яка зазначила, що з порушеннями згодна.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 міститься склад адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КпАП України, тобто порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування, послуг.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.1КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст.6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не встановлено.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 40-1, ст.155-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.155-1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп. на користь держави (отримувач ГУК Харківська обл. 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020001, код банку отримувача: 899998, призначення платежу: «штраф по справі № 643/16759/24 про адміністративне правопорушення»).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі №643/16759/24»).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.М. Задорожна