Справа № 132/3618/24
Провадження № 33/801/122/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карнаух Н. П.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

за участі : особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 10.12.2024 по справі № 132/3618/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина Україна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за статтею 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ПостановоюКалинівського районного суду Вінницької області від 10.12.2024 провадження в справі про адміністративне правопорушення за статтею 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові суду, згідно із протоколом серії ААД № 617899 від 4.11.2024 водій ОСОБА_1 31.10.2024 о 18:20 год. по дорозі Т-02-19, неподалік с. Майдан Бобрик та повороту на с. Гущинці, керуючи т/з Mersedes, д.н.з НОМЕР_2 , самовільно залишив місце ДТП до приїзду працівників поліції, чим порушив вимоги пункту 2.10А ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, інший учасник ДТП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (вх. № 38 від 2.01.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не взято до уваги наступні обставини: 1. наявність на автомобілі ОСОБА_2 внаслідок ДТП значних пошкоджень; 2. залишення водієм автомобіля Mersedes, д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_1 місця ДТП; 3. не враховано пояснення ОСОБА_2 щодо обставин ДТП та його наслідків; 4. наявність фіксації пошкоджень автомобіля ОСОБА_2 , що зазначені на зворотному боці схеми ДТП.

Також судом допущено при розгляді справи порушення положення статей 251, 252, 269, 277-2, пункти 3, 4 частини першої статті 278, статей 279, 280 КУпАП. Не надано судом оцінку тій обставині, що пояснення ОСОБА_1 суперечать зібраним у справі доказам. Крім цього, суд першої інстанції не витребував в інспектора ГРОМ ДТП батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Щербаківського Б. В. наявні докази пошкоджень у автомобіля Mersedes-Benz, д.н.з НОМЕР_2 . Зазначені докази працівник поліції не приєднав до надісланих до суду матеріалів справи (фото фіксації ним пошкоджень на автомобілі Mersedes, д.н.з НОМЕР_2 ).

В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про :

(1)приєднання до справи наступних доказів: фото з місця ДТП; роздруківки принтскринів з телефону; фото в електронному вигляді та відеозапис з місця ДТП /а. с. 35-49/. Ці докази потерпілий не мав можливості подати в суді першої інстанції, оскільки місцевим судом порушено положення статті 269 КУпАП, не було повідомлено про розгляд справи;

(2)виклик в суд апеляційної інстанції в якості свідка : інспектора ГРОМ ДТП батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Щербіцького Б. В. з приводу підстав фіксації ним пошкоджень на автомобілі Mersedes, д.н.з НОМЕР_2 , та підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП; свідка ОСОБА_3 для повідомлення нею обставин ДТП та залишення місця ДТП автомобіля Mersedes-Benz, д.н.з НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_1 ;

(3)поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що судом першої інстанції порушено положення частини другої статті 277-2 КУпАП, справу розглянуто без належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи; всупереч частини другої статті 285 КУпАП копію постанови не було надіслано потерпілому. Про зміст постанови ОСОБА_2 дізнався 26.12.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень. В цей же день ОСОБА_2 отримав в суді копію постанови суду та ознайомився з матеріалами справи. Апеляційну скаргу подано потерпілим 2.01.2025, тобто протягом десятиденного строку з дня отримання копії постанови суду першої інстанції.

Вирішуючи клопотання про приєднання письмових доказів, доданих до апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення зазначеного клопотання відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП та приєднання до матеріалів справи фото з місця ДТП; роздруківки принтскринів з телефону; фото в електронному вигляді та відеозапис з місця ДТП /а. с. 35-49/, враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_2 не був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим не міг реалізувати свої права, передбачені статтею 269 КУпАП, тому їх неподання до суду першої інстанції апеляційний суд визнає обґрунтованим.

Щодо клопотання про виклик свідка інспектора ГРОМ ДТП батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , судом апеляційної інстанції зазначене клопотання задоволено.

Щодо клопотання про виклик у якості свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на положення статті 272 КУпАП, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, що даній особі відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

27.01.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 1004) ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності. Апеляційну скаргу підтримує, просить позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Суду пояснив, що 31.10.2024 року біля 18 год. дійсно був зупинений незнайомим йому чоловіком, який обігнав його, рухаючись автомобілем з напівпричепом, та стверджував, що він здійснив зіткнення з його автомобілем. Після огляду обох автомобілів та відсутності претензій, обоє водіїв продовжили рух у своїх справах. Лише через декілька днів ОСОБА_1 дізнався про звернення іншого водія до працівників поліції.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню частково з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Згідно з частиною першою другою статті 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справу розглянуто повідомлення потерпілого ОСОБА_2 про дату і час розгляду справи, постанова винесена 10.12.2024 без участі потерпілого; про зміст постанови ОСОБА_2 дізнався 26.12.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень /а. с. 30-32/. В цей же день ОСОБА_2 отримав в суді копію постанови та ознайомився з матеріалами справи /а. с. 24, 33-34/; апеляційну скаргу подано потерпілим 2.01.2025, тобто протягом десятиденного строку з дня отримання копії постанови суду першої інстанції.

З огляду на зазначене, наведені в клопотанні причини пропуску ОСОБА_2 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо перегляду справи апеляційним судом.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину ОСОБА_1 у причетності до дорожньо-транспортної пригоди порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок чого спричинено пошкодження легкового автомобіля марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , та у зв`язку із цим залишенні ним місця ДТП.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недостатність у матеріалах справи, сформованих працівниками поліції, доказів , які безсумнівно підтверджували б вину ОСОБА_1 у причетності до порушень п. 2.10 а ПДР, однак при розгляді справи поза увагою районного суду залишились вимоги ст. 245 КУпАП, відповідно до яких завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є:своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, розглянувши справу, всупереч статті 269 КУпАП без повідомлення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 про дату, час і місце її розгляду, чим його права та без дотримання вимог статті 36 КУпАП (не об`єднано справу № 132/3618/24 зі справою № 132/3619/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, хоча обидві справи щодо однієї і тієї ж особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перебували на розгляді в одного і того ж судді /а. с. 11/) суд першої інстанції у порушення вимог статей 245, 280 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до пункту 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний

негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції не надав оцінки наявним у справі доказів, обмежившись лише посиланням на норми матеріального права та практику Касаційного та Конституційного Судів.

Так, суд першої інстанції не зазначив з яких підстав не приймає до уваги як доказ наявну у справі схему місця ДТП та не встановив де на даній схемі відображено місце зіткнення.

У судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій, а також у своїх письмових поясненнях наданих інспектору поліції ОСОБА_1 зазначав, що на вимогу водія Jeep, д. н. з. НОМЕР_4 він зупинився і поїхав лише після з`ясування питання з ОСОБА_2 ..

У свою чергу, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що водій ОСОБА_1 поїхав самовільно, після приїзду незнайомих чоловіків на автомобілі Лада Калина, які почали погрожувати ОСОБА_2 розправою.

З огляду на розбіжності у показах двох учасників ДТП залишилася не з`ясованою об`єктивна сторона правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що саме він складав протокол про адміністративне правопорушення та оглядав автомобіль ОСОБА_1 .. Незначні пошкодження були виявлені по всьому автомобілю ОСОБА_5 . Було встановлено, що автомобіль належить ОСОБА_6 , батьку особи на яку складено протокол. Документально огляд автомобіля та виявлення пошкоджень зафіксовано не було. Автомобіль ОСОБА_2 було оглянуто ним лише за фотокартками, які той і надав. Сам ОСОБА_2 знаходився у Києві, тому автомобіль його «в живу» не оглядав. Місце ДТП не відображено на схемі, оскільки обоє водіїв його залишили. Протокол складався за словами ОСОБА_2 .. Складено було два протоколи та до них долучені були фото, після чого дані матеріали були передані до іншого відділу. Чому їх було оформлено як дві окремі справи йому не відомо. Ту обставину, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем було встановлено після відібрання пояснень його батька, та самого ОСОБА_1 ..

Та обставина, що ОСОБА_1 був учасником ДТП 31.10.2024 року о 18.20 год. підтверджено копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 617898 від 4.11.2024, складеного відносно ОСОБА_1 , за статтею 124 КУпАП, а також постановою Вінницького апеляційного суду від 27.01.2025 по справі № 132/3619/24, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень. /а. с. 6/.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Суд апеляційної інстанції не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими (постанова ВС від 23.03.2021 по справі № 910/3191/20).

Факт наявності пошкоджень на автомобілі ОСОБА_2 доведено фотокартками та переліком пошкоджень, зазначених у схемі ДТП.

Відповідно до вимог закону суддя зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, а в постанові проаналізувати досліджені докази і дати їм відповідну оцінку.

Неповнота і поверховість дослідження обставин справи є безумовною підставою для скасування постанови суду. З огляду на наведене, аргументи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11.07.2018, справа № 308/8763/15-а, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Враховуючи те, що подія, яка інкримінується ОСОБА_1 мала місце 31.10.2024; постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування усіх обставин справи; на час апеляційного розгляду пройшов тримісячний строк, встановлений частиною другою статті 38 КУпАП, з дня вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, адже за умови закінчення строку накладення адміністративного стягнення (стаття 38 КУпАП) суд позбавлений можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 10.12.2024 по справі № 132/3618/24.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 10.12.2024, якою провадження по справі № 132/3618/24 про адміністративне правопорушення за статтею 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, скасувати та прийняти нову.

Провадження по справі № 132/3618/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 122-4 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку, передбаченого частиною другою статті 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота