№ апеляційного провадження: 33/824/1102/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Рудюк О.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., а дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що він був зупинений працівниками поліції без відповідної на те причини. Працівниками поліції було проведено його особистий обшук та обшук його автомобіля без відповідної ухвали суду. Не знайшовши речей, обіг яких заборонений чи обмежений законом, працівниками поліції було висловлено підозру щодо його перебування у стані наркотичного сп`яніння. З метою підтвердження відсутності у нього стану наркотичного сп`яніння, він самостійно виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. В подальшому він засумнівався в об`єктивності проведення експертизи та відмовився від проходження огляду. Вказує, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки недотримано процедури оформлення його результатів, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні. Звертає увагу на те, що на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не зафіксовано керування ним транспортним засобом. Як вбачається з відеозапису, автомобіль вже був припаркований на час зупинки працівниками поліції. Крім того, додані до матеріалів справи відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції не є безперервними. Також зазначає, що працівники поліції не роз`яснили йому порядок проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та наслідки відмови від проходження такого огляду.

В судове засідання ОСОБА_1 та прокурор не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. Адвокат Майко М.В., діючи від імені та і інтересах ОСОБА_1 , направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте, в порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП на підтвердження своїх повноважень, як захисника ОСОБА_1., надала лише ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1813882 від 03 лютого 2025 року, та не додала до нього витягу з договору про надання правової допомоги, в якому зазначено її повноваження або обмеження її прав на вчинення окремих дій як захисника, засвідченого підписами сторін.

Відтак, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 2 ст. 271, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 961591, в якому зазначено, що 24 вересня 2024 року о 09 год. 20 хв. в м. Києві, по шосе Бориспільське (КП503), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: блідість шкірного покриву, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в установленому законом порядку у кабінеті лікаря нарколога водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розписку ОСОБА_2 про залишення на зберігання транспортного засобу та зобов`язання не передавати керування цим транспортним засобом ОСОБА_1 , та CD диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 2, 3, 6).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явленавимога щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте в подальшому відмовився від проходження такого огляду. З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а також роз`яснено його права та обов`язки, однак, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надав. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав (а.с. 6).

ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних пояснень про те, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він був зупинений працівниками поліції без відповідної підстави, є необґрунтованими. Причина зупинки транспортного засобу не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення посадових осіб, якими здійснено таку зупинку транспортного засобу, до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому стані, то факт неправомірної зупинки водія, не звільняє його від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівником поліції не роз`яснено його права, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 працівниками поліції в повному обсязі було роз`яснено його права і обов`язки та наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 були не зрозумілі роз`яснені йому права і обов`язки.

Посилання ОСОБА_1 на те, що дії працівників поліції по відношенню до нього були упередженими, агресивними та неправомірними, є необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Крім того ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржував дії працівників поліції.

Апеляційний суд також відхиляє доводи ОСОБА_1 про порушення порядкускладання та вручення протоколу про адміністративне правопорушення, та про те, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який міститься в матеріалах справи, не є безперервними, оскільки такі доводи не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, який зафіксований на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська