Справа № 944/3343/24
Провадження №3/944/14/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №823167, 08.06.2023 о 01 год. 35 хв. в с.Грушів по Прикордонна, 10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням алкотестера «DRAGER». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Тимощук О.І. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому заперечив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Вказав, що 13.02.2024 ОСОБА_1 близько 01 год. 44 хв. перебував у власному автомобілі в с.Грушів та до нього підійшли працівники патрульної поліції, останній надав документи для перевірки та йому повідомили щоб той їхав, однак ОСОБА_1 продовжив стояти та через деякий час до нього під`їхали поліцейські, які повторно вимагали пред`явити документи, вийти з авто та відкрити багажне відділення автомобіля. Згодом патрульний, без жодних пояснень, запитав у ОСОБА_1 чи той щось вживав, на що останній відповів, що жодних заборонених засобів не приймає і алкоголь не вживав. Однак, поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і продути прилад «DRAGER», при чому контрольного продуву приладу не вмикав та не оголошував про наявність в останнього конкретних ознак сп`яніння, що є прямим порушенням порядку проведення огляду. Захисник зауважив, що його довіритель автомобілем не керував. Більше того, ОСОБА_1 не роз`яснено його фундаментальних прав на право захист, він не розумів взагалі підстав перевірки його документів та вимоги пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння, йому не було запропоновано проїхати та пройти медичний огляд, хоча він дане бажання озвучив працівниками поліції, однак технічні засоби були вимкнуті правоохоронцями, про що не було повідомлено ОСОБА_2 . Враховуючи вищенаведене, оскільки будь-яких фактичних даних, які відповідають критерію допустимості та свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками патрульної поліції не надано, а тому провадження в справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суддя виходить з наступного.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9 "а" Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №823167 від 08.06.2024, надано:

-тест з використанням технічного засобу «DRAGER ALKOTEST» від 08.06.2024, результат огляду 0,87 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- рапорт інспектора ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області;

- оптичний диск, що містить відеоматеріали.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 5, 6 Розділу ІІ, пунктів 1, 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всупереч наведеним нормам, поліцейські не дотрималися порядку фіксації виконання своїх службових обов`язків, та не надали суду безперервного відеозапису. Таким чином, суддею встановлено істотне порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції № 1026 затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018.

Відтак, у судовому засіданні досліджено відеофайли, які містяться на оптичному диску, які долучено до матеріалів справи, та встановлено, що факту руху та зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. Зокрема на відеозаписах, знятих на бодікамеру працівника поліції, зафіксовано лише розмову поліцейських з ОСОБА_1 , проходження ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «DRAGER» та оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, що є явно недостатнім для повного і об`єктивного встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

З дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №823167 від 08.06.2024 суддя встановив, що ОСОБА_1 у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначив «Їхав додому» та згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів останній з результатом огляду на стан сп`яніння погодився. Однак, згідно правових висновків, викладених Верховним Судом в постанові від 15 травня 2019 року в справі № 537/2088/17, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 Розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 7 Розділу І вказаної Інструкції визначено, що У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я)

Згідно з п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За п. 3 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Тобто, законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції, а також медичних працівників таких закладів дотримуватись вказаного порядку.

При цьому вимоги щодо проведення огляду особи на стан сп`яніння є імперативними та недотримання їх має наслідком визнання такого огляду недійсним.

Виходячи із вказаних норм чинного законодавства, огляд водія на стан сп`яніння може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку та до водія, який має ознаки алкогольного сп`яніння, та якого було направлено у встановленому законом порядку.

Зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були.

Відтак, як встановлено із досліджених відеофайлів, зовнішній вигляд та поведінка ОСОБА_1 не вказували на наявність ознак сп`яніння. Також всупереч наведеним нормам, з відеозаписів не вбачається встановлення поліцейським у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Жодної інформації про законні вимоги та підстави для такого огляду на стан сп`яніння відео файли не містять. За таких обставин у судді виникає обґрунтований сумнів, що у водія були ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підставу для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас ОСОБА_1 продув технічний прилад «DRAGER» на місці зупинки транспортного засобу, після оголошення поліцейським результатів ним не було роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливість пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу.

До матеріалів справи не долучено направлення ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, на огляд в медичному закладі, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідної форми наведеної в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

Наведене свідчить, що працівниками поліції порушено порядок проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та вони діяли не у спосіб, що передбачений законом, а тому огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог чинного законодавства, що дає судді підстави вважати такий огляд недійсним, як цього вимагає закон.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Рапорт поліцейського суд не приймає до уваги, оскільки наведені у ньому відомості суперечать поясненням особи, яка притягається до відповідальності та такий не може вважатись беззаперечним доказом, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Таку ж позицію висловив Верховний Суду від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Крім того, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів, їх дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

За змістом ст.252 КУпАП та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази факту руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівник поліції не роз`яснив йому, що у випадку незгоди з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння на місці події, він вправі пройти такий огляд у медичному закладі, а тому проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього здійснено з порушенням вимог законодавства, таким чином сукупність доказів, досліджених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у його діях.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.М. Колтун