Справа № 685/126/25
Провадження № 3/685/66/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року селище Теофіполь

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріна І.В., за участі секретаря судового засідання Медун В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у будинку АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 236383 від 26.01.2025, 26 січня 2025 року близько 19:30 год по АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , яке виразилось в обзиванні останньої образливими словами та нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.01.2025, письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.01.2025, рапорт старшого інспектора СПД №1 ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Павлюка В.В. від 26.01.2025.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що свою вину у вчиненні правопорушення, в якому його обвинувачено, не визнає, ствердив, що між ним та ОСОБА_2 мав місце лише незначний конфлікт, від надання інших пояснень щодо обставин скоєння правопорушення відмовився.

Заслухавши позицію особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, та дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із наведеного вище, протокол про адміністративне правопорушення є одним із можливих доказів у справі. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, саме фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, що надає цьому документу особливої значущості. Відтак, суд повинен приділяти особливу увагу оцінці як змісту, так і форми складення уповноваженими особами протоколу про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За змістом п. 9, п. 10 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема , у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Якщо внаслідок вчинення адміністративного правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у редакції, яка набрала чинності 19.12.2024, передбачено настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яке тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого саме була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 236383 від 26.01.2025, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2КУпАП, проте не сформульовано відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яку саме дію чи бездіяльність ним допущено, внаслідок чого суд позбавлений можливості, не перебираючи на себе функцію обвинувачення, констатувати наявність у діях особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, у тому числі констатувати, що внаслідок зазначеного у протоколі діяння було завдано шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З наведеного вище вбачається, що виклад фабули у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 236383 від 26.01.2025 не відповідає диспозиції відповідної частини ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суть правопорушення зазначено у спосіб, з якого неможливо достовірно встановити наявність чи відсутність як обов`язкових елементів об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення (суть протиправного діяння (дії чи бездіяльності), наявність суспільно-шкідливих наслідків, спричиненої шкоди та її розмір, наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням та його наслідками, що є необхідним як для вирішення питання про винуватість особи, так і для накладення адміністративного стягнення.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не вправі усувати допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення недоліки, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд доходить до висновку, що фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 236383 від 26.01.2025 відносно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своїм змістом не відображає складу цього адміністративного правопорушення.

Оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то зберігаючи об`єктивність і неупередженість, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 27, 40-1, 173-2, 221, 245-252, 276-279, 283-285, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Турчин-Кукаріна І.В.