ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/20/25 Справа № 695/2853/24 Категорія: ч. 1 ст. 139 КУпАП Головуючий у І інстанції Середа Л. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю представника служби відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. адвоката Драченка В.С. та особи яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу начальника служби відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. Левченка Р.В. на постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 4.10.2024 р., якою відносно ОСОБА_1 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, громадянина Ук-

раїни, який має вищу освіту, не одружений,

має на утриманні неповнолітнього сина 2015 р. н., приватний підприємець, проживає АДРЕСА_1 ,

провадження по справі за ч. 1 ст. 139 КУпАП закрите на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення серія ААД № 350702 від 9.07.2024 р., 9.07.2024 р. о 17:00 год. на 108 км + 700 м ОСОБА_1 , керуючи автомобілем МАN, р/номер НОМЕР_1 , при евакуації іншого транспортного засобу з узбіччя пошкодив асфальтобетонне покриття автодороги, чим порушив п. 1.5 ПДР України, за що встановлена відповідальність за ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Постановою суду провадження у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 139 КУпАП закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адмінправопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції начальник служби відновлення та розвитку інфраструктури в Черкаській обл. Левченко Р. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови суду від 4.10.2024 р., скасувати рішення суду, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що представник служби не приймав участі в судовому засіданні суду першої інстанції, згідно інформації у ЄДРСР, оскаржувана постанова надіслана для оприлюднення 8.10.2024 р., зареєстрована 9.10.2024 р., забезпечено надання публічного доступу 10.10.2024 р. Представник дізнався про існування постанови лише 15.10.2024 р. та 21.10.2024 р. апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в даному випадку Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. є потерпілою стороною у даній справі про адмінправопорушення, але суд не повно, не всебічно й не об`єктивно розглянув справу про адмінправопорушення.

Зауважує що протокол про адмінправопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП, підписаний свідками та особою, яка притягнута до адмінвідповідальності.

По суті правопорушення ОСОБА_1 зазначив що «з протоколом згоден, так як пошкодив ненароком, коли витягував автомобіль після ДТП». Факт пошкодження дорожнього покриття також встановлено.

ОСОБА_1 своїм підписом та письмовими поясненнями підтвердив обставини правопорушення зазначені в протоколі та відомості вказані в протоколі, зокрема факт пошкодження дорожнього покриття і лише заперечив наявність його вини у формі умислу.

Відповідно до локального кошторису на дорожні роботи вартість відновлювальних робіт ( прямих витрат) по влаштуванню шару пошкодженого дорожнього покриття становить 96 331,63 грн.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника служби відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. адвоката Драченка В.С., який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її із вказаних у ній підстав, особу яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , який частково визнав апеляційні вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова місцевого суду скасуванню з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що представник служби не приймав участі в судовому засіданні суду першої інстанції. Згідно інформації у ЄДРСР, оскаржувана постанова надіслана для оприлюднення 8.10.2024 р., зареєстрована 9.10.2024 р., забезпечено надання публічного доступу 10.10.2024 р. Представник дізнався про існування постанови лише 15.10.2024 р. та 21.10.2024 р. апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254- 256 КУпАП.

Постанова суду згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону судом місцевого суду дотримані не були і висновок про відсутність події і складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, не ґрунтується на доказах, які наявні в матеріалах справи.

Відповідальність за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст. 139 КУпАП, може наставати внаслідок: за ч. 1 - пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене;

за ч. 2 - порушення, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна.

Під час здійснення провадження у справах про адмінправопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адмінправопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Обсяг доказів безумовно відрізняється в залежності від кваліфікації діяння.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зауважив, що неможливо встановити хто саме керував автомобілем МАN, коли саме відбулося пошкодження асфальтобетонного покриття, вказані обставини належним чином не зафіксовані, відеозапис не відображає в чому саме полягало порушення п. 1.5 ПДР України ОСОБА_1 , на підставі наданих доказів неможливо встановити що саме ОСОБА_1 є суб`єктом вищезазначеного правопорушення, що, на думку суду, виключають склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адмінправопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адмінвідповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адмінвідповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адмінправопорушення ААД № 350702 від 9.07.2024 р. складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, під час складення протоколу учасники події надавали пояснення.

ОСОБА_1 , який не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи пояснив, що дійсно 8.07.2024 р. сталася ДТП на відповідній ділянці автодороги Н-08 Бориспіль-Запоріжжя, внаслідок якої вантажний автомобіль з вантажем з`їхав в кювет. 9.07.2024 р. йому зателефонували працівники поліції та запросили допомогти, тому що він надавав послуги вантажного евакуатора та номер його мобільного телефону розміщений у відповідних мережах. Він на евакуаторі приїхав на цю ділянку автодороги приблизно після обіду, витягнув цей вантажний автомобіль із кювету на дорогу. За ці послуги оплату здійснив водій вантажного автомобіля, який він витягував. Також, там був присутній і власник вантажного автомобіля. Під час цих робіт він дійсно пошкодив асфальтобетонне покриття своїм евакуатором, тому що працівники поліції через військовий стан в країні не перекривали обидві смуги руху на автодорозі, а тому він не міг по іншому розташувати свій евакуатор, внаслідок чого «лапами» евакуатора і було пошкоджено покриття дороги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245 та 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адмінправопорушення має з`ясувати чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи про адмінправопорушення свідчать про те, що суд зазначених вимог не дотримався.

Висновок суду, викладений у постанові від 4.10.2024 р., про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адмінправопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права та дав неправильну оцінку доказам.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки суд не перевірив зазначених у адмінпротоколі обставин, а саме факт вчинення адмінправопорушення, своє рішення суд не обґрунтував належним чином, безпідставно відкинув докази, а саме відеозапис події з нагрудної відеокамери працівника поліції, на якому відображено як процес евакуації вантажного автомобіля із кювета, так і процес пошкодження асфальтобетонного покриття, в зв`язку з чим суд першої інстанції допустив істотні порушення КУпАП, які перешкодили ухвалити законне рішення по справі.

Особа водія евакуатора була встановлена працівниками поліції ОСОБА_1 , він отримав копію протоколу про адмінправопорушення, виклав в ньому свої пояснення. ОСОБА_1 не заперечував ці обставини і під час апеляційного розгляду.

Представник Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. адвокат Драченко В.С. пояснив, що Служба або представники не залучали ОСОБА_1 для ліквідації наслідків ДТП, проте під час робіт по евакуації завантаженого вантажного автомобіля було пошкоджено асфальтобетонне покриття, відповідальність за це має понести ОСОБА_1 .

За таких обставин постанова місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, тому що під час апеляційного розгляду встановлено, що 9.07.2024 р. приблизно о 17 год. на 108 км + 700 м автодороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя ОСОБА_1 , керуючи автомобілем МАN, р/номер НОМЕР_1 , при евакуації іншого транспортного засобу з узбіччя пошкодив асфальтобетонне покриття автодороги, чим порушив п. 1.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 139 КУпАП.

До матеріалів справи долучена схема пошкодження ділянки асфальтобетонного покриття, на якій схематично відображено місце пошкодження ділянки асфальтобетонного покриття автодороги Н-08 Бориспіль-Запоріжжя. Також, до матеріалів справи додано відеозапис, на якому зафіксовано факт намагання евакуатором витягти автомобіль з кювету та дії водія евакуатора знаходяться у прямому причинному зв`язку з пошкодженням асфальтобетонного покриття ділянки автодороги Бориспіль-Запоріжжя, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

До апеляційної скарги долучена копія акту обстеження автомобільної дороги загального користування державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук) Маріуполь на ділянці км 98+000 км 109+200 у Черкаській обл., яким було виявлено дефекти на дорожньому покриві, які виникли 9.07.2024 р. під час евакуації транспортного засобу, який після скоєння ДТП з`їхав з проїзної частини та знаходився в резерві автомобільної дороги ( а. пр. 34). Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. рекомендованим листом ( а. пр. 35 та звор.) направляло ОСОБА_1 запрошення для проведення спільного огляду пошкодженого майна та складання відповідного акту. ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду пояснив, що він не отримував такого листа. Огляд було проведено без його участі. Відповідно до акту було встановлено: проломи в дорожньому покриві прощею 1,5 м2 і завглибшки до 4 см, наявність гребінки та зміщення завглибшки не більше ніж 4 см загальною площею 10 м2. Для досягнення проектних поперечних похилів та приведення даної ділянки до показників рівності дорожнього покриву згідно ДСТУ 3587:2022 вищевказані роботи необхідно виконати загальною площею 90 м2.

Відповідно до локального кошторису на дорожні роботи та послуги № 02-01-01 на експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук) Маріуполь на ділянці км 108+650 вартість таких відновлювальних робіт асфальтобетонного покриття складає 96331,63 грн. ( а. пр. 31-33),

Апеляційний суд вважає, що вина водія евакуатора ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, доведена та підтверджується зібраними у справі доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Разом із тим, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - 3 місяці з дня його виявлення, крім справ про адмінправопорушення, зазначені у ч. 3 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адмінправопорушення 9.07.2024 р., але враховуючи, що на момент ухвалення даного судового рішення строк притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився, апеляційний суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адмінправопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адмінправопорушення та закінчення встановленого законом строку.

Тобто, закриття провадження у справі про адмінправопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адмінправопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до помилкового рішення про закриття провадження щодо ОСОБА_1 за відсутності події і складу адмінправопорушення, тому апеляційну скаргу начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. Левченка Р.В. необхідно задовольнити частково, через те що апеляційний суд не має права накласти відповідне стягнення, скасувати постанову суду першої інстанції з постановленням нової постанови, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 139, ст. ст. 247 та 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити начальнику служби відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. Левченку Р.В. строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 4.10.20204 р.

Постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 4.10.2024 р., якою відносно ОСОБА_1 провадження по справі за ч. 1 ст. 139 КУпАП закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Апеляційну скаргу начальника служби відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській обл. Левченка Р.В. задовольнити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.