Справа№464/8305/24
пр.№ 3/464/66/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 28.11.2024 о 06.00 год. на вул. Хуторівка, 35А у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Kia», р.н. НОМЕР_2 , при перестроюванні праворуч не переконався у безпеці, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3Б, 10.1 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав частково та пояснив суду, що 28.11.2024 близько 06.00 год. керував автомобілем марки «Kia», р.н. НОМЕР_2 . Зазначив, що в цей час у м. Львові була оголошена повітряна тривога. Проїжджаючи по вул. Хуторівка, 35А у м. Львові, рухався по середній смузі руху та, маючи намір здійснити поворот праворуч, переконався у відсутності перешкод та подавав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Однак, під час здійснення маневру відчув зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 . Таким чином, визнав, що подія, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, мала місце за обставин, наведених у такому, однак заперечив факт порушення ним Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Так, вказує, що, перед здійсненням повороту, переконався в тому, що водій автомобіля марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 , рухався позаду, по тій ж смузі руху, по якій він здійснював рух, проте визначити на який приблизно дистанції перебував такий автомобіль не міг, оскільки льодове покриття на склі його транспортного засобу обмежувало видимість. В подальшому, автомобіль марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 , раптово почав здійснювати обгін його автомобіля правою смугою руху, внаслідок чого відбулось зіткнення. Зазначив, що визнає вину в тому, що внаслідок ДТП водій та пасажири автомобіля марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , які є військовослужбовцями, що прямували виконувати завдання під час повітряної тривоги, не встигли на позицію, однак вважає, що ДТП відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, оскільки останній здійснював обгін смугою громадського руху на значній швидкості.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні в телефонному режимі повідомив, що є військовослужбовцем та на даний час виконує бойові завдання поза межами Львівської області. З приводу обставин події, що є предметом судового розгляду, після попередження суддею його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, повідомив, що 28.11.2024 близько 06.00 год. під час повітряної тривоги керував службовим автомобілем марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 , та рухався по вул. Хуторівка, 35А у м. Львові, де відбулось зіткнення з автомобілем марки «Kia», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Вказав, що рухався автомобілем у крайній правій смузі руху, що призначена для руху громадського транспортну, з увімкненою аварійною сигналізацією, а в салоні авто перебували інші військовослужбовці, з якими прямували на вогневі позиції для виконання службових завдань під час повітряної тривоги. В той час автомобіль марки «Kia», р.н. НОМЕР_2 , рухався середньою смугою руху та раптово почав повертати праворуч, у зв`язку із чим йому довелось застосувати екстрене гальмування, однак не вдалось уникнути зіткнення, внаслідок якого його автомобіль віднесло на бордюр. Вказав, що наведені обставини відображені у схемі ДТП, з якими ОСОБА_1 погодився на місці події, а також визнав свою вину, зазначивши про замерзлі вікна, які обмежували йому видимість під час руху. Додав, що у зв`язку із ДТП та необхідністю йому залишатись на місці пригоди, очікувати на працівників поліції та з`ясовувати обставини, групі військових, що перебувала із ним в авто, довелось самостійно добиратись на позицію для виконання службових завдань.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, полягає в умисному або з необережності порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки«Kia», р.н. НОМЕР_2 , 28.11.2024 о 06.00 год. на вул. Хуторівка, 35А у м. Львові був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Згідно з п. 2.3Б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Таким чином, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, винуватість останнього підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №183707 від 28.11.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення;

-схемою від 28.11.2024, якою зафіксовано місце ДТП, відомості про учасників пригоди, а також характер ушкоджень, завданих транспортним засобам, а саме: внаслідок ДТП у автомобіля марки «Kia», р.н. НОМЕР_2 , пошкоджено переднє праве крило, передні праві двері, переднє праве бокове дзеркало, переднє праве колесо, правий поріг; у автомобіля марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 , пошкоджено капот, переднє ліве крило, передній бампер, переднє праве колесо, переднє ліве колесо;

-письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 28.11.2024, в яких вказав, що 28.11.2024 о 06.00 год. здійснював поворот праворуч автомобілем марки «Kia», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись у середній смузі руху, а у правій смузі руху для громадського руху їхав автомобіль марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 , на великій швидкості, внаслідок чого відбулось зіткнення;

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 28.11.2024, відповідно до яких зазначив, що 28.11.2024 о 06.00 год. рухався автомобілем марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_3 , по вул. Хуторівка смугою для громадського руху з увімкненою аварійною сигналізацією на визначену позицію по тривозі, тоді як водій автомобіля марки «Kia», р.н. НОМЕР_2 , здійснював рух по середній смузі та, не побачивши його, почав здійснювати поворот праворуч, у зв`язку із чим відбулось зіткнення.

Таким чином, аналізуючи здобуті та досліджені в ході судового розгляду справи докази, суддя, беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, місце та характер зіткнення, вид ушкоджень, завданих транспортним засобам, встановила, що ОСОБА_1 28.11.2024 о 06.00 год. на вул. Хуторівка, 35А у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Kia», р.н. НОМЕР_2 , порушив Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, від так приходить до висновку, що винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджена вищевказаними доказами, які суддя вважає належними та допустимими доказами та достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, доводять його вину.

При цьому, враховуючи доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про наявність на склі його автомобіля льодового покриття, що обмежувало йому видимість, суддя враховує те, що відповідно до п. 2.3А Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а також те, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 Правил дорожнього руху).

З вказаного слідує, що ОСОБА_1 , перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічної справності стану транспортного засобу, не вчинив дій, з метою забезпечення достатньої видимості та оглядовості автомобіля під час керуванням таким, внаслідок чого, керуючи автомобілем, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, зокрема, за відсутності достатньої видимості у зв`язку з наявності льодового покриття на вікнах автомобіля, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, у зв`язку із чим здійснив зіткнення з автомобілем, що рухався суміжною смугою.

Між тим, згідно з чинним законодавством допускається виникнення ДТП при взаємному порушенні правил дорожнього руху декількома учасниками дорожнього руху.

Разом з тим, беручи до уваги те, що суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зобов`язаний надати оцінку діям особи, яка притягається до відповідальності, встановити, чи допустила така особа порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулась ДТП, а також те, що працівниками поліції, які безпосередньо на місці пригоди оцінили обставини події, суддя відноситься критично до тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що ДТП відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху потерпілим.

За умови дотримання ОСОБА_1 правил зміни напрямку руху не було б допущено зміну дорожньої обстановки, що призвела до настання ДТП.

Докази, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Разом з тим, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суддя бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вина його доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою, а невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості суддя оцінює критично, як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Отже, факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху є доведеним, його дії кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, а відтак останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суддя враховує те, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП встановлено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, санкція вказаної норми є альтернативною, оскільки передбачає декілька стягнень, один із яких може бути застосовано до правопорушника, тобто штраф або позбавлення особи права керування транспортними засобами на певний строк.

Згідно зі ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

З урахуванням вищевикладеного, суддя, накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, його особу, а також те, що останній, будучи водієм та керуючи джерелом підвищеної небезпеки, не здійснив всіх необхідних заходів, які забезпечать належний технічний стан автомобіля для безпечного руху, зокрема повну оглядовість та видимість, під час керування яким був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при перестроюванні праворуч не переконався у безпеці, тим самим створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом, а саме службовим автомобілем військовослужбовців, які рухались під час оголошення повітряної тривоги на позицію для виконання відповідних завдань, пов`язаних із введенням та дією на території України воєнного стану у зв`язку із збройною агресією російської федерації, чим спричинив перешкоду останнім у виконанні таких дій, відсутність доказів про те, що транспортний засіб є його джерелом доходу, а також ставлення особи до вчиненого, зокрема те, що останній не визнав вину у вчиненому, відтак не усвідомив суспільної небезпеки наслідків вчиненого ним діяння, з метою недопущення нових порушень у майбутньому, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, оскільки застосування більш м`якого стягнення в даному випадку не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору суддею не встановлено, відтак з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. 124 КУпАП, керуючись ст. ст. 23, 30, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Сабара Л.В.