Справа № 367/158/25
Провадження №3/367/342/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Північного офісу Державної аудиторської служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , начальника відділу житлово-комунального господарства та інфраструктурного розвитку Управління інфраструктурного розвитку, інвестицій та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ірпінської міської ради, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2024 року за №26-204/2024пр виявлено, що 20.11.2024 ОСОБА_1 , яка займає посаду начальника відділу житлово-комунального господарства управління ІРІ та ЖКГ та є уповноваженою особою Виконавчого комітету Ірпінської міської ради (місцезнаходження юридичної особи: вулиця Шевченка, будинок 2-А, місто Ірпінь, Київська область, 08200), в порушення вимог пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, у редакції чинній на момент оголошення торгів (далі - Особливості № 1178), внесено зміни до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених законом, а саме Замовником збільшено Договірну ціну та продовжено строк виконання робіт без документального підтвердження об`єктивних обставин, що вплинуло на зміну істотних умов договорів згідно наступних додаткових угод: від 19.04.2024 № 4, від 19.04.2024 №5 до договору від 18.08.2023 № 586; від 23.04.2024 №4, від 23.04.2024 №5, від 01.05.2024 №6 до договору від 18.08.2023 № 581; від 29.04.2024 № 4, від 29.04.2024 № 5 до договору від 18.08.2023 № 584; від 23.04.2024 №4, від 23.04.2024 №5, від 01.05.2024 №6 до договору від 18.08.2023 № 579; від 23.04.2024 №4, від 23.04.2024 №5, від 01.05.2024 №6 до договору від 18.08.2023 № 577; від 19.04.2024 №4, від 19.04.2024 №5 до договору від 18.08.2023 № 585; від 19.04.2024 №4, від 19.04.2024 №5 до договору від 18.08.2023 № 582; від 22.04.2024 №4, від 22.04.2024 №5 до договору від 18.08.2023 № 578; від 19.04.2024 №4, від 19.04.2024 №5, від 01.05.2024 №6 до договору від 19.08.2023 № 625; від 23.04.2024 №4, від 23.04.2024 №5, від 31.12.2024 №6 до договору від 18.08.2023 №576.

В судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної ОСОБА_1 провину не визнала, пояснила, що на неї як на уповноважену особу з організації та проведення торгів не покладені обов`язки щодо підписання правочинів. В її обов`язки як уповноваженої особи входить саме процес організації закупівель та публікації правочинів, що їх стосуються, тому застосування штрафних санкцій за укладання додаткових угод вважає неправомірним. Представниками ДАСУ не додано документів, які підтверджують, що зазначені у постанові додаткові угоди підписані саме ОСОБА_1 . На підтвердження своїх доводів надала суду належним чином засвідчену копію Положення про уповноважену особу з організації та проведення відкритих торгів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, врахувавши позицію особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши Положення про уповноважену особу з організації та проведення відкритих торгів, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписом ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини Бендерський проти України від 15.11.2007 зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені.

Так, однією з важливих засад судочинства, визначених статтею 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також однією із засад кримінального провадження, передбаченою ст. 17 КПК України.

Європейським судом з прав людини вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 163-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель відповідно до вимог закону; застосування конкурентного діалогу або торгів з обмеженою участю, або переговорної процедури закупівлі на умовах, не передбачених законом; невідхилення тендерних пропозицій, які підлягали відхиленню відповідно до закону; відхилення тендерних пропозицій на підставах, не передбачених законом або не у відповідності до вимог закону (безпідставне відхилення); укладення з учасником, який став переможцем процедури закупівлі, договору про закупівлю, умови якого не відповідають вимогам тендерної документації та/або тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі; внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених законом; внесення недостовірних персональних даних до електронної системи закупівель та неоновлення у разі їх зміни; порушення строків оприлюднення тендерної документації тягнуть за собою накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб замовника від тисячі п`ятсот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 3 ст. 164-14 КпАП України дає підстави стверджувати, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 164-14 КпАП України, потребує чіткого визначення у відповідних протоколах й інших процесуальних документах, із урахуванням при цьому вимог ч. 1 ст. 256 КпАП України має бути також зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, з диспозиції ч. 3 ст. 164-14 КпАП України випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення порушення законодавства про закупівлі (відсилає до іншого нормативно-правового акту).

Суб`єктом правопорушення може бути лише посадова особа.

Об`єктом правопорушення, передбаченого цим законом, є суспільні відносини в сфері закупівлі товарів, робіт і послуг, зокрема, за державні кошти та основним нормативно-правовим актом, який регулює такі відносини є Закон України «Про публічні закупівлі».

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КпАП України, полягає у порушенні законодавства при здійсненні закупівлі товарів, робіт і послуг, зокрема, оцінки пропозицій конкурентних торгів (кваліфікаційних пропозицій), тендерних пропозицій не за критеріями та методикою оцінки для визначення найкращої пропозиції конкурентних торгів (кваліфікаційної пропозиції), тендерної пропозиції, що міститься в документації конкурсних торгів (кваліфікаційної документації), тендерної документації.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення полягає у наявності вини як у формі умислу, так і формі необережності.

З аналізу вказаних статей 2, 9, 11 КпАП України підставою для визнання особи винною в адміністративному правопорушенні є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній вказане діяння не є правопорушенням.

Зазначених вимог закону у ході складання протоколу № 26-204/2024пр від 18 грудня 2024 року у справі стосовно ОСОБА_1 дотримано не було.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки судді щодо оцінки доказів мають бути викладені у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2024 року № 26-204/2024пр неможливо зробити висновок про об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КпАП України, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 .

Між тим, спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах Лучанінова проти України, Малофєєва проти Росії, суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 254 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, надані суду додаткові угоди, не є належними да достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 164-14 КУпАП, оскільки не містять підпису ОСОБА_1 , до того ж замовником всюди зазначено іншу особу. Положенням про уповноважену особу з організації та проведення відкритих торгів також не визначено обов`язку уповноваженої особи з організації та проведення відкритих торгів підписувати додаткові угоди, тощо.

Наведене свідчить про відсутність в матеріалах справи належних, достатніх та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 164-14, 247, 245, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги у 10-ти денний строк з дня винесення такої постанови.

Суддя: Д.С. Кухленко