Справа № 128/4975/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі- Кривоносі Д.О.

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди Оксани Анатоліївни у справі №128/4975/24 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

22.01.2025 до провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді, яку останній обґрунтовує тим, що у нього є наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди О.А. під час розгляд адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Заявник вказує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 134836 від 07.12.2024 вбачається, що 07.12.2024 о 16.16 год в смт. Вороновиця, по вул. Козацький шлях водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW Х5 державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я лікарем наркологом та підтверджується висновком №1066 (канабіс) результат позитивний. Адвокатом Шиманським В.М. було витребувано у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1066 від 07.12.2024 який було складено лікарем наркологом під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, так-як він перебував у свідомості, орієнтований, мова зв`язана, зіниці очей незмінні, реакція на світло є, рухова сфера без порушень, тремтіння повік, язика пальців рук - немає. Тобто фактично ймовірний стан лікарем було встановлено на підставі швидкого тесту проведеного на підставі біологічної речовини - сечі. Достовірність якого у ОСОБА_1 викликає сумніви, оскільки останній ніколи не вживав наркотичних засобів.

Зазначає, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності, вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Однак 15.01.2025 суддя Вінницького районного суду Вінницької області Фанда О.А. у справі відмовила у задоволенні клопотання про призначення судово-хімічної експертизи, зазначивши, що потрібно дослідити матеріали справи, зазначивши, шо судовий розгляд справи не розпочатий... разом з тим суддя зазначила, що «Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № ПОЗ від 17 грудня 2008 року. ОСОБА_1 не оскаржував дії лікаря під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не звертався у встановленому порядку щодо визнання недійсним чи скасування висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Тобто з однієї сторони суддя Фанда О.А. зазначає, що розгляд не розпочато, а з іншого боку якимось чином встановила, що ОСОБА_1 не оскаржував результати.

Окрім цього, вказує, що він не являється фахівцем у галузі права, працівники поліції йому не роз`яснювали будь-якого порядку оскарження висновків, та яким чином він мав дізнатись 07.12.2024 про таку можливість оскарження йому нажаль не відомо.

Вважає, що наразі єдиним можливим способом спростувати обставину його перебування 07.12.2024 у ймовірному наркотичному сп`янінні, який було встановлено на підставі швидкого тесту, - неможливо, без проведення хімічної експертизи. Однак суд до даної обставини поставився упереджено, чим позбавив його способу єдиного захисту у даній справі.

Тому просить суд просить суд відвести суддю Фанду О.А. від розгляду даної справи, а матеріали адміністративної справи №128/4975/24 передати до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу.

04.02.2025 в судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвоката Шиманський В.М. не з`явилися; при цьому, попередньо 03.02.2025 на електронну адресу суду адвокат скерував заяву, в якій просив розгляд заяви про відвід судді проводити у їх відсутності, заяву підтримує у повному обсязі.

Головуюча суддя Фанда О.А. також у судове засідання не з`явилася, при цьому на електронну адресу суду скерувала письмові пояснення з приводу даної заяви, в яких зазначила, правопорушником (його захисником) не наведено жодних підстав, визначених ст.75 КПК України для відводу судді та не надано доказів об`єктивності упередженості або особистої заінтересованості судді, а тому особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. Вказує, що мотиви ОСОБА_1 для її відводу зводяться до його незгоди з процесуальним рішенням судді - постановою про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-хімічної експертизи. Доводи ОСОБА_1 щодо його незгоди з певними процесуальними діями судді під час розгляду нею адміністративної справи стосовно нього, не можуть бути правовою підставою для відводу судді, а лише можуть бути підставою для їх викладення в процесуальних документах під час оскарження прийнятого суддею рішення по суті у вищих інстанціях.

Також зазначає, що незгода і судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення. Таким чином вважає, що незгода учасника справи із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Тому відповідно до наведеного, вважає, що підстави для її відводу як судді відсутні.

Вивчивши заяву про відвід судді та письмові пояснення з приводу даної заяви, оглянувши матеріали справи №128/4975/24, суд вважає її необґрунтованою, а тому в задоволені якої слід відмовити, з огляду на наступне.

Так, питання розгляду суддею заяви про відвід у справах про адміністративні правопорушення, не врегульовано чинними нормами КУпАП.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на справи про адміністративні правопорушення поширюються гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушенням».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що в даному випадку для вирішення питання щодо розгляду суддею заяви про відвід у справах про адміністративні правопорушення, необхідно застосувати відповідні норми Кримінального процесуального кодексу України.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так положеннями ч.1 ст.75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів в неупередженості судді, який розглядає справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі».

Також відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

При вирішенні, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Згідно зі ст. 5 Кодексу суддівської етики, незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Оглянувши з матеріали №128/4975/24, зокрема, клопотання захисника про призначення судово-хімічної експертизи та процесуальне рішення судді, суд дійшов висновку, що доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на які він посилається в заяві про відвід судді Фанди О.А., зводяться до незгоди із процесуальним рішеннями судді Фанди О.А., яке було прийняте за наслідками розгляду клопотання захисника про призначення судово-хімічної експертизи та сумнівів заявника в об`єктивності та неупередженості судді Фанди О.А.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в розумінні кримінального процесуального закону незгода сторони судового провадження з процесуальними діями чи процесуальним рішенням суду в рамках відповідного судового провадження, не може слугувати підставою для висновку про наявність підстав для відводу цього судді від розгляду даного провадження.

Тобто, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисник, не позбавлені можливості у даній справі доводити свою позицію засобами, передбаченими нормами КУпАП, зокрема, заявляти суду клопотання повторно, а у разі не згоди з прийнятим суддею кінцевим процесуальним рішенням, - не позбавлені права на його апеляційне оскарження.

Разом з цим, законодавець висуває певні вимоги для подачі заяви про відвід, дотримання яких є необхідними, та гарантує усунення можливого зловживання права на відвід.

Суд звертає увагу, що вирішальне значення при цьому має необхідність встановлення, що такі сумніви об`єктивно обґрунтовані. Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

Жодного доказу вчинення суддею Фандою О.А. дій, які свідчать про її необ`єктивність та ( або) неупередженість, суду не надано, як і не надано доказів прихильності чи упередження судді у даній справі, що може впливати або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Обставин, що суддя Фанда О.А. особисто, її близькі родичі чи члени її сім`ї заінтересовані в результатах провадження та наявності інших обставин, які викликають чи можуть викликати обґрунтований сумнів у її необ`єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені доводи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ґрунтуються лише на його суб`єктивних припущеннях, які не підтверджені в суді об`єктивними доказами, які би свідчили про упередженість судді Фанди О.А. при розгляді даної справи, у зв`язку з чим заява про відвід судді підлягає відмові у задоволені.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, ст. 283 КУпАП , суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди Оксани Анатоліївни у справі №128/4975/24, - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Олена САЄНКО