ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/305/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Фельського С.Л., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Фельського С.Л. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 27 листопаду 2024 року приблизно о 13.27 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Roque, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував в районі буд. 64 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя, та маючи зовнішні ознаки перебування у стані наркотичного сп`яніння, на вимогу працівників поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Фельський С.Л., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Посилаючись на помилковість висновку суду щодо відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння зазначив, що останній відмови від запропонованого огляду не надав, а лише прохав поліцейських дочекатися іншого водія, якому можливо передати право керування своїм транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом події.

Звертає увагу суду, що з моменту оголошення працівниками поліції виявлених у ОСОБА_2 ознак сп`яніння до приїзду іншого водія, минуло 18 хвилин. Отже, у співробітників поліції було ще достатньої часу, в межах двогодинного строку, для доставляння ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, після приїзду іншого водія, ОСОБА_1 намагався сісти до автомобілю поліцейських, між тим останні відмовили йому, посилаючись на складання протоколу.

Вказує, що дійсно поведінка ОСОБА_1 є некоректною по відношення до співробітників поліції, за що він міг понести покарання, передбачене законом. Однак вважає, що даний факт не є підставою для порушення конституційних прав як водія, так й інших учасників дорожнього руху.

Наголошує, що саме через наведені обставини ОСОБА_1 був вимушений чекати складання протоколу та лише після його складання, самостійно пройти відповідний медичний огляд в закладі охорони здоров`я. За результатами медичного огляду лікарем наркологом будь якого стану сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Фельський С.Л. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що після пропозиції поліцейського пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не висловив відмови, а запропонував дістатися до медичного закладу на його автомобілі. Однак, коли від поліцейських надійшло заперечення щодо його пропозиції, ОСОБА_1 звернувся до останніх з проханням дочекатися іншого водія, який в результаті приїхав на місце події через 18 хвилин. Між тим, в очікуванні водія ОСОБА_1 було відмовлено та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та зазначив, що має стаж керування транспортними засобами 40 років. За весь вказаний період жодних грубих порушень ПДР України не допускав. Був шокований тим фактом, що у поліцейського виникла підозра про керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Відмову від проходження запропонованого огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не висловлював.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Фельського С.Л., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183204 від 27 листопада 2024 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 листопада 2024 року. В якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с. 4);

- відеозаписом події (а.с.9).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано обставини порушення ОСОБА_1 правил паркування, внаслідок чого поліцейським розглядається справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП. Після розгляду даної справи та накладення співробітником поліції на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, останній знов перепаковує свій транспортний засіб з порушенням ПДР України, через що поліцейським повторно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення. Після вказаних подій та певних висловлювань ОСОБА_1 , які не відповідали обстановці, працівником поліції йому так і було вказано, що його поведінка не відповідає обстановці. Далі зафіксовано, як іншим співробітником поліції оголошено ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, яка не відповідає обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога. ОСОБА_1 надає згоду, проте сідає на водійське сидіння свого транспортного засобу, та протягом тривалого часу не реагує на прохання поліцейського сісти в їх службовий транспортний засіб, що проїхати до медичного закладу. Так, на неодноразові пропозиції проїхати до закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 залишається сидіти в своєму транспортному засобі, посилаючись на очікування іншого водія. Зафіксовано попередження поліцейським, що вказана поведінка ОСОБА_1 буде розцінена, як відмова останнього від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння та пояснення, що після проходження медичного огляду він буде доставлений до місця знаходження його транспортного засобу. Між тим, ОСОБА_1 зазначає що очікує товариша. Після цього ОСОБА_1 було попереджено, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В подальшому зафіксовано складання та підписання протоколу.

Таким чином, на переконання судді апеляційного суду, співробітниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 своєю фактичною поведінкою відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_3 самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 проходив медичний огляд самостійно у відсутності поліцейського, наданий ним висновок лікаря про те, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено 27 листопада 2024 року о 14 год. 35 хв., є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

Також суддя апеляційного суду звертає увагу, що з доданого висновку, за відсутності акту медичного обстеження, не надається можливим встановити самостійного проходження ОСОБА_1 медичного огляду саме на стан наркотичного сп`яніння.

Одночасно слід відмітити, що в даному випадку вирішується питання саме щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і поважних причин такої відмови за матеріалами справи не вбачається.

Також слід зазначити, що у супереч доводів апелянта за приводу того, що поліцейські могли почекати іншого водія транспортного засобу, як на цьому наполягав ОСОБА_1 , який прибув на місце події через 18 хвилин після першої пропозиції ОСОБА_1 проїхати до спеціалізованого медичного закладу для проходження огляду, чинне законодавство не містить положень, які б зобов`язували працівника поліції чекати будь-який час та будь-якої події для отримання згоди від водія пройти вказаний огляд і приступити до його проходження. В даному випадку ключову роль грає не принцип розумності вимоги, а імперативний обов`язок водія у передбаченому законом випадку пройти на вимогу працівника поліції відповідний огляд.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справу переглянуту в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Фельського Сергія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/12368/24