Справа № 932/994/25
Провадження 3/932/370/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв Миколаївської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу № 05/25 від 29.01.2025, старший лейтенант ОСОБА_1 , т.в.о. командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , будучи начальником за посадою, в умовах особливого періоду, проявив службову недбалість, неналежним чином виконав свої обов`язки щодо проведення роботи зі зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасного виявлення й усунення їх причини, не перевірив місцезнаходження сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займає посаду командира 2 відділення коригування артилерійським вогнем взводу коригування артилерійським вогнем батареї управління та артилерійської розвідки в/ч НОМЕР_1 і перебуває у його безпосередньому підпорядкуванні, який самовільно, без відповідного наказу або дозволу командира залишив місце тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 та який в подальшому 27.01.2025, приблизно о 19.00 год., був зупинений на блок-посту поблизу м.Лиман Краматорського району Донецької області на автомобілі Мерседес-Бенц д.н.з. НОМЕР_3 , на якому здійснював перевезення алкогольної продукції загальним об`ємом 3450,2 літри, ввезення якої на територію Донецької та Луганської областей з метою реалізації та торгівлі на період дії правового режиму воєнного стану заборонено згідно Розпорядження Командувача угруповання об`єднаних сил від 15.03.2022 №62.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав і в обґрунтування своєї позиції суду пояснив, що він перебуває на військовій службі з 2018 року. З 04.10.2024 його було призначено на посаду командира радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира від 22.01.2025 на нього на час перебування у відпустці командира батареї управління та артилерійської розвідки ОСОБА_3 з 23.01.2025 по 10.02.2025 було покладено обов`язки командира батареї управління та артилерійської розвідки. Виконуючи обов`язки командира підрозділу, окрім забезпечення успішного виконання бойових завдань, він для контролю за особовим складом проводив перевірку особового складу, призначав відповідальних осіб із числа командирів взводів та відділень підрозділу для контролю за особовим складом, розквартированого в АДРЕСА_2 , які зранку та ввечері по радіозв`язку доповідали йому про обстановку серед особового складу та дотримання ним службової дисципліни. 27.01.2025, протягом дня, на виконання поставлених йому командуванням задач, пов`язаних з забезпеченням стрільби артилерією, він перебував на передових бойових позиціях, перевіряючи позиції і особовий склад, та у командно-спостережному пункті, де організовував виконання наказу командування, спостерігав за бойовою роботою артилерії та коригував її роботу. Приблизно о 16.00 год. з ним по радіозв`язку зв`язався командир відділення ОСОБА_4 , який 5.00 год. до 16.00 год. знаходився на бойових позиціях, де виконував бойові завдання, і доповів про виконання завдань та повернення до місця дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 . Приблизно о 19.00 год. ОСОБА_4 зателефонував йому і повідомив, що його затримали на блок-посту поблизу АДРЕСА_3 під час перевезення алкогольних напоїв. Негайно доповівши про це заступнику командира військової частини, він вирушив на місце затримання ОСОБА_4 , де від працівників поліції та комендатури дізнався, що ОСОБА_4 на мікроавтобусі Мерседес перевозив алкогольну продукцію у великій кількості та у зв`язку з цим був затриманий на блок-посту. Поясняє, що будь-яких дозволів на залишення місця зосередження особового складу підрозділу він ОСОБА_4 не давав та що місце дислокації батареї управління та артилерійської розвідки в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 залишив самовільно. З приводу висунутого йому обвинувачення у недбалому ставленні до військової служби суду пояснив, що за весь час служби він не мав жодної догани, до виконання своїх обов`язків завжди відносився з зважено та з великою відповідальністю, чого вимагав і від своїх підлеглих. Реальної можливості фізично контролювати командира відділення ОСОБА_4 після його доповіді про прибуття з бойових позицій до місця розташування батареї він не мав, оскільки виконував бойове завдання з коригування роботи артилерії, яка забезпечувала відсіч штурмовим діям ворога на Торецькому напрямку.

Надавши оцінку протоколу та з`ясованим під час судового розгляду обставинам, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Суд чи інша посадова особа, що здійснює розгляді протоколу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, йому в вину ставиться порушення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та недбале ставлення ним, як військовою службовою особою, до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що передбачено ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання військовою службовою особою дій, передбачених нормативними актами (статутами, наказами, інструкціями, постановами тощо), які є безумовними для виконання нею.

Згідно ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначений обов`язок кожного військовослужбовця щодо непорушного додержання вимог Конституції України та законів України, військової дисципліни, знання та виконання своїх обов`язків та додержання вимог Статутів Збройних Сил України. Аналогічні вимоги закріплено у ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

При визначенні сфери службової недбалості підлягають установленню межі службової компетенції службової особи та конкретне коло її повноважень. Відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі.

На це в своїй постанові від 21.05.2021 у справі № 185/12161/15-к вказав Верховний Суд, який зазначив, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 301 від 05.10.2024, ОСОБА_1 з 04.10.2024 було призначено на посаду командира радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 (а.с.27).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 22 від 22.01.2025 на ОСОБА_1 на час відпустки командира батареї управління та артилерійської розвідки ОСОБА_3 було покладено виконання службових обов`язків командира батареї управління та артилерійської розвідки. Станом на 27.01.2025 на посаді т.в.о. командира батареї ОСОБА_1 перебував чотири дні.

Відповідно до Статутів Збройних Сил України посада командира батареї управління та артилерійської розвідки прирівнюється до посади командира роти.

Згідно ст.111 Статуту внутрішньої служби командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти, за підтримання внутрішнього порядку, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти, за успішне виконання ротою бойових завдань, за ведення ротного господарства.

Доказів недбалого ставлення ОСОБА_1 до службових обов`язків, передбачених Статутами, суду не надано. До того ж, як було зазначено ОСОБА_1 під час судового розгляду протоколу, весь особовий склад і, зокрема, ОСОБА_4 були попереджені про недопустимість залишення місця тимчасової дислокації батареї без наказу командира та сам ОСОБА_4 , як командир відділення, зобов`язаний був дотримуватися військової дисципліни, неухильно виконувати вимоги військових Статутів та накази командирів і бути взірцем для своїх підлеглих. Матеріалів службового розслідування до протоколу не додано.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України), а тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

Так як матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів невиконання чи неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, що вказувало б на його недбале ставлення до військової служби, провадження у справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка