Справа № 936/1426/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника-адвоката Лещинець Л. В., розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/41/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.12.2024. Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , продавець, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що 17000 (сімнадцять тисяч) грн із конфіскацією вилучених алкогольних напоїв, а саме: 20 пляшок горілки марки «Green day» по 0,5 л кожна, 12 пляшок пива «Свіжий розлив» по 0,5 л кожна, 24 пляшки пива «Охтирське» по 0,5 л кожна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 245773 від 10.12.2024 та постанови судді від 26.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 10.12.2024 о 13 год в АДРЕСА_1 , в приміщенні магазину здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушила порядок провадження господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 26.12.2024 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що постанова суду є незаконною, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при розгляді справи судом не враховано того факту, що вона є найманим працівником у ФОП ОСОБА_3 , що на її переконання, робить безпідставним притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки вона не може нести відповідальність за здійснення господарської діяльності суб`єкта господарювання. Також відсутні належні та допустимі докази, що вона систематично, на свій власний ризик здійснювала торгівлю пивом з метою отримання прибутку, тобто займалася господарською діяльністю. Крім того, у протоколі не зазначено, яку норму Закону було нею порушено. Також працівниками поліції не надано жодного доказу того, що в приміщенні магазину здійснювалась реалізація алкоголю, зокрема, не долучено фіскальні чеки про продаж алкоголю, фото та відеоматеріали, які б підтверджували факт торгівлі. Також просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, оскільки розгляд справи відбувся без її участі, про зміст оскаржуваного судового рішення вона довідалася 06.01.2025.

-2-

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо неї не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує те, що захисник-адвокат Лещинець Л. В. повідомив суд про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду апеляційної скарги та не заперечив про розгляд справи у відсутності останньої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката Лещинець Л. В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про час та місце її розгляду. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП строк вручена копія оскаржуваної постанови від 26.12.2024 та в матеріалах справи відсутні дані про отримання копії оскаржуваної постанови.

З метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обгрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому за змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено

-3-

адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги вказаних норм, а також ст. 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності із законом, прийшовши до помилкового висновку про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні даного правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ст. 3 Господарського Кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Насамперед саме слово «діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм, слідує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП полягає, зокрема, у здійсненні господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є спеціальний суб`єкт - суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність без відповідного дозволу (ліцензії).

При цьому, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, і в разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею Закону необхідно встановлювати та зазначати в протоколах про адміністративні правопорушення, норми яких саме законів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Провівши аналіз зазначених норм та змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що дії останнього не містять ознак здійснення господарської діяльності, що в свою чергу є підставою для здійснення висновку про відсутність в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_1 10.12.2024 о 13 год в АДРЕСА_1 , в приміщенні магазину здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушила порядок провадження господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 245773 від 10.12.2024,

-4-

пояснення ОСОБА_1 від 10.12.2024. При цьому в протоколі не конкретизовано, яким саме законом передбачено ліцензування здійснення господарської діяльності. Крім того, в протоколі не відображено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки не зазначено даних, яким чином ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, кому та коли нею проводилась торгівля алкогольними напоями, чим це підтверджується, як не зазначено і будь-яких свідків вказаних можливих дій.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення ОСОБА_1 лише підтверджують факт торгівлі останньою алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, але не підтверджує в категоричній формі, кому вказана торгова точка належить та, що саме ОСОБА_1 безумовно здійснювалась господарська діяльність із здійснення торгівлі, в тому числі і алкогольними напоями.

У матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема: докази отримання прибутку останньою, пояснення свідків або інших доказів, які б могли підтвердити, або спростувати факт зайняття ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю.

Між тим, будь-яких доказів вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 , а саме: здійснення нею господарської діяльності, перебування у статусі особи, яка займається підприємницькою діяльністю, отримання від зазначеної діяльності, в тому числі і від конкретно зазначеної в протоколі, винагороди чи отримання доходу, в порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП працівниками поліції як до протоколу, так і під час судового розгляду справи, не надано.

Сам протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження його іншими об`єктивними доказами здійснення господарської діяльності, як і здійснення ОСОБА_1 торгівлі алкогольними напоями, не можуть бути однозначним та достатнім доказом вчинення нею даного адміністративного правопорушення.

Більш того, в матеріалах справи наявне свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , згідно витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, згідно трудового договору від 16.05.2022 вбачається що ОСОБА_1 з 18.05.2022 прийнята на роботу в якості найманого працівника та роботодавцем здійснено повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На зазначені обставини суд першої інстанції достатньої уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та необхідності притягнення її до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може

-5-

відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист і свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які були встановлені органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція фактично збільшення об`єму обвинувачення, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, та зважаючи на повноваження апеляційного суду, який не вправі встановлювати такі обставини, які не знайшли свого відображення у відповідних процесуальних документах органу, що складав протокол, оскільки наведені порушення закону, які допущені органом, який склав протокол, є істотними і перешкоджають провадженню у справі, та не можуть бути усунені при судовому розгляді апеляційним судом, постанова суду підлягає скасуванню.

За вище викладених обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення, а тому, доводи апеляційної скарги про відсутність складу даного адміністративного правопорушення визнаються обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.12.2024.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.12.2024 щодо ОСОБА_5 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя