ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника (в режимі відеоконференції) Кульбача С.О.

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої Антонова К.Д.

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено останнього від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрите.

Згідно із постановою суду першої інстанції, 12 жовтня 2024 року о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шевроле», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 11-л по просп. Героїв в м. Дніпрі, де при зміні траєкторії руху справа наліво не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його дія складу інкримінованого правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що з оскаржуваним рішенням суду не погоджується, оскільки судом першої інстанції належним чином не враховано його пояснення, при цьому, акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції відмовив в клопотанні про дослідження відеозапису з місця події.

Одночасно вказує, що він не порушував вимоги п. 10.1 ПДР, вважає винуватим у настанні ДТП водія автомобіля Форд, яка рухалась в попутному напрямку зліва та не услідкувала за дорожньою обстановкою, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем під його керуванням.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кульбача С.О., які підтримали апеляційну скаргу; потерпілу ОСОБА_2 та її представника адвоката Антонова К.Д., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 ; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючиз урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події; відеозаписом з камери зовнішнього спостереження; письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не порушував п. 10.1 Правил дорожнього руху, суд апеляційної інстанції оцінює критично зважаючи на те, що наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про те, що саме ОСОБА_1 не упевнився у безпечності перед початком маневру та допустив зіткнення з автомобілем Форд.

Так, з наявної схеми ДТП (а.с. 4), яка була підписана всіма учасниками події, в тому числі і самим водієм ОСОБА_1 , вбачається, що зіткнення автомобілів «Шевроле», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 відбулося саме на смузі руху останнього, що суперечить позиції захисту та узгоджується із поясненнями водія ОСОБА_3 про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося внаслідок дій водія автомобіля Шевроле, який намагався перестроїтись ліворуч у смугу її руху, не впевнившись у безпеці цього маневру.

Доводи водія ОСОБА_1 стосовно безпідставної відмови у дослідженні відеозапису з камери зовнішнього спостереження спростовуються оскаржуваною постановою, мотивувальна частина якої містить посилання на вказаний відеозапис. Окрім того, цей відеозапис був досліджений судом апеляційної інстанції та врахований під час надання оцінки доводів апелянта. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказаним відеозаписом не зафіксовано самого моменту зіткнення транспортних засобів, оскільки відповідна ділянка дороги перекрита від поля зору камери дорожнім знаком та кіоском. Натомість траєкторія руху автомобіля Форд після зіткнення та до його зупинки не дає підстав припускати, що він змінював напрямок руху або виїжджав за межі своєї смуги руху.

Що стосується доводів апелянта про порушення вимог ПДР водієм ОСОБА_3 , яка керувала автомобілем Форд, державний номерний знак, д/н НОМЕР_2 , і того, що саме її дії могли призвести до настання ДТП, то слід зазначити, що у даному випадку судом не оцінюються дії даного водія, оскільки предметом дослідження є оцінка дій водія ОСОБА_1 щодо якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому ці доводи виходять за межі судового розгляду.

Натомість винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, матеріалами справи підтверджується поза розумним сумнівом. Наявні докази у своїй сукупності свідчать, що дійсно ОСОБА_1 в порушення вимог ПДР України при зміні траєкторії руху справа наліво, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не містять нових відомостей, а повторюють доводи захисту в суді першої інстанції, які були детально досліджені, проаналізовані в оскаржуваній постанові та дістали правильну оцінку, з якою апеляційний суд погоджується. Ці доводи цілому полягають у переоцінці доказів, із наданням їм упередженої оцінки на користь захисту, яка вочевидь не відповідає їх дійсному змісту, мають формальний характер, спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення та у сукупності не спростовують правильності оскаржуваної постанови суду.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

Апеляційного суду А.А. Мазниця