П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 , який 18.12.2024 року о 23 год. 06 хв. в м. Ужгороді по вул. Університетській, 7, керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився о 23:43 год. 18.12.2024.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заяви та клопотання.

31.12.2024 року особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подано до суду письмове клопотання №1, в якому просить суд приєднати в якості доказу до матеріалів справи СД-R диск Virbatim 700mb з фото та відеофіксацією обставин справи та його письмові пояснення. Письмові пояснення мотивує тим, що 18.12.2024 року близько 23:00 год. працівники поліції зупинили його транспортний засіб через те, що нібито у його автомобілі не підсвічується, тобто не горить лампа на задньому номерному знакові. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_1 побачив, що ліхтар освітлення заднього номерного знака надійно освітлював поверхню номерного знака, який був чистим та читабельним. Так як по інформації поліцейських ОСОБА_1 у 2019 році притягувався до відповідальності за ст.130 КУпАП, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосування технічного засобу, на що він погодився, однак повідомив поліцейським, що має слабкі легені, так як три рази хворів на запалення легень. ОСОБА_1 неодноразово дув в спецзасіб, однак прилад не показав ніяких результатів. Після цього поліцейські почали складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що жодного алкоголю 18.12.2024 року він не вживав, а щодо різного роду запаху з його рота, то можливою причиною такого стало те, що незадовго до зупинки його автомобіля він випив виноградного соку, від зустрічі з поліцейськими почав хвилюватись і у нього інтенсивно почав виділятися шлунковий сік, який також додав специфічного запаху з його порожнини рота. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак направлення на проходження такого огляду від поліцейських не отримав.

31.12.2024 року особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подано до суду письмове клопотання №2, в якому просить провадження по даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказане клопотання мотивує тим, що не було законних підстав для зупинки його транспортного засобу; ознаки алкогольного сп`яніння у нього були відсутні; поліцейські замість складання направлення для проходження огляду склали протокол про відмову від проходження огляду у медичному закладі; поліцейські не повідомили його про включення ними фіксації розмови на службовий відеореєстратор (боді камеру); початок фіксації відбувся поза межами об`єктиву нагрудної камери. Наявні в матеріалах справи докази, а саме: розписка, направлення; рапорт працівників поліції є похідними та не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення.

21.01.2025 через канцелярією суду, особою яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подано письмове клопотання №3, в якому зазначає, що доданий до матеріалів справи відеозапис не являється безперервним, не охоплює перші 4 хвилини спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, а саме протягом цих перших 4 хвилин поліцейські схиляли ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, обіцяючи відпустити його з сім`єю додому якнайшвидше. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ, зробив 12 спроб пройти такий огляд та не відмовлявся від огляду в медичному закладі, але при умові якщо перед цим завезе дітей додому. Отже, так як ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, просив суд вважати недійсним огляд на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений патрульними 18.12.2024 року відносно нього, а справу просив розглянути у його відсутності.

Пояснення надані в судовому засіданні.

В судовому засіданні 31.12.2024, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. В судове засідання 10.02.2024 ОСОБА_1 не з`явився, в прохальній частині клопотання № 3 від 21.01.2025 міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2,3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 199871 від 18.12.2024, 18.12.2024 року о 23 год. 06 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Ужгороді по вул. Університетській, 7. Після зупинки в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager» та в лікаря нарколога на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився о 23:43 год. 18.12.2024.

Указані в протоколі відомості щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні.

З відеозапису вбачається, що спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції починається о 23:10 год. 18.12.2024. Як причину зупинки працівники поліції називають те, що в керованого ОСОБА_1 транспортного засобу недостатньо освітлений номерний знак. О 23:11 год. 18.12.2024 поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. О 23:18 23:22 год. 18.12.2024 ОСОБА_1 здійснює декілька спроб пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», однак тест не видає результату у зв`язку з недостатньою кількістю видихаємого повітря. О 23:23 год. 18.12.2024 поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 можливість пройти огляд у лікаря нарколога, однак ОСОБА_1 повідомляє, що він не відмовляється від проходження огляду на місці і знову здійснює невдалу спробу пройти тест. О 23:24 год. 18.12.2024 поліцейський знову пропонує пройти огляд у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відповідає: «Пишіть, що я відмовився їхати в лікарню». О 23:28 год. 18.12.2024 ОСОБА_1 здійснює чергову невдалу спробу пройти тест (недостатній об`єм продуття повітря), і поліцейський вкотре пропонує йому проїхати в медзаклад. О 23:39, 23:40, 23:43 год. 18.12.2024 ОСОБА_1 знову робить спробу пройти тест. О 23:44 год. 18.12.2024 поліцейський пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікаря нарколога, однак ОСОБА_1 відповідає, що до лікаря їхати не хоче, так як у нього малі діти і їм треба іти спати.

Отже, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, на що останній погодився, проте під час проведення огляду ОСОБА_1 вчиняв дії, що свідчать про ухилення, а тобто створював ілюзію, що він дує в пристрій «Drager» (ілюзію згоди на проходження огляду), на що поліцейські неодноразово звертали увагу. У зв`язку з імітацією ОСОБА_1 продуття газоаналізатору «Драгер», на приладі не відображалося жодних результатів, тому задля встановлення істини та неможливістю визначити дані, у якому стані перебував водій ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився.

При цьому суд критично ставиться до таких пояснень ОСОБА_1 , що патрульні штучно створили ситуацію його відмови від проходження ним огляду, так як усвідомлювали, що він не залишить своїх дітей самих вночі в холоді на вулиці, тобто спонукали його відмовитися від захисту своїх інтересів заради своїх дітей. Так, суд не вважає, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності з огляду на те, що, як вбачається з дослідженого судом відеозапису, на місці події окрім малолітніх дітей була присутня також і матір цих дітей, яка відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України має рівні з батьком дітей обов`язки, і була взмозі супроводити дітей до місця мешкання.

За наявності таких недобросовісних навмисних дій з боку ОСОБА_1 , його згода (бажання) пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу - нівелюються, тому лише озвучування ОСОБА_1 про згоду на продуття, однак за відсутності відповідних дій на реалізацію такої згоди, свідчить про відмову від продуття алкотестеру.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями опосередковано відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в подальшому в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 в поданих ним письмових поясненнях, клопотаннях та в судовому засіданні наводив ряд доводів, які, на його думку, мають послугувати підставою для закриття провадження. Суд вважає за необхідне надати оцінку таким доводам.

Так, питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння є непереконливі, оскільки працівник поліції повідомив водія про наявні у нього ознаки сп`яніння, які давали підстави вимагати проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до положень п.2.5 ПДР України та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

З приводу твердження, що працівниками поліції не було складено письмове направлення водія на огляд до медичного закладу, суд зазначає, що дійсно має місце певного порушення з боку працівників поліції, проте суд вважає, що таке порушення не може бути підставою для визнання процедури проходження огляду на стан сп`яніння такою, яка є підставою для закриття провадження. Між цим, суд зауважає, що відсутність такого направлення (як і не відсторонення особи від керування) не породжує наслідків, і не відноситься до істотного порушення прав людини, оскільки це безпосередньо не вплинуло на процедуру проходження огляду на стан сп`яніння.

Істотними порушеннями прав та свобод людини слід визнавати такі, які перешкодили чи не дали можливості в повному обсязі реалізувати права та свободи, передбачені Конституцією України та іншими законами України, або визнаними міжнародними договорами. Однак такі ОСОБА_1 наведені не були.

Суд відкидає твердження ОСОБА_1 про недопустимість як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оскільки запис не містить безперервний перебіг події. Так, зазначений відеозапис містить повну інформацію щодо обставин, пов`язаних із встановленням ознак сп`яніння водія, спроб проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору «Drager». При цьому слід узяти до уваги, що сам пристрій нагрудна відеокамера поліцейського, розрахована на здійснення безперервного запису, але який не може перевішувати 15 хвилин. Після чого камера автоматично створює наступний файл. Тож відеозапис з декількох відеофрагментів тривалістю по 15 хвилин не може бути підставою для визнання таких записів недопустимими саме через технічні особливості пристрою.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суддя вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено інших, окрім зазначених, порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання судді, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують / обтяжують відповідальність, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265- 1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ч. 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в розмірі 34 000,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ГОЛЯНА