ПОСТАНОВА

Справа № 137/1832/24

05 лютого 2025 р. 3/137/32/25

с-ще Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата, водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення батальйону аерозольного маскування військової частини НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ЕПР1 №200318 від 19.12.2024, 19.12.2024 о 15год 00хв на АД М30, 347км, ДСПП Літин, водій ОСОБА_1 керував т/з SsangYong д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки т/з за допомогою алкотестеру Drager Alcotest 7510, результат позитивний 2,48 проміле, при без перервній відеофіксації на портативні відео реєстратори 468924, 468898, 468815.

Згідно протоколу №ОДВ/261 від 20.12.2024, 19.12.2024 близько 17год 00хв, на стаціонарному блокпосту поблизу с-ща Літин Вінницького району Вінницької області, працівниками Національної поліції України для перевірки документів було зупинено військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_1 . В ході перевірки документів було з`ясовано, що останній перебуває у службовій поїздці (відрядженні) та прямує до АДРЕСА_2 . Крім того у старшого солдата ОСОБА_2 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, про що працівники Національної поліції України повідомили посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 . По прибуттю патрульного наряду ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальником патруля старшим лейтенантом ОСОБА_3 було помічено в солдата ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. В подальшому начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_3 було запропоновано старшому солдату ОСОБА_1 добровільно пройти тест з використанням спеціальних технічних засобів (газоаналізатору АлКонт U8300 с/н 83014080), на що вищезазначений військовослужбовець погодився. В ході проведення тесту у старшого солдата ОСОБА_1 було встановлено показник - 1,678‰, що в свою чергу було зафіксовано на спеціальний технічний засіб відеозапису та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №174.

Постановою судді Літинського районного суду Вінницької області Верещинської Я.С. від 24.01.2025 справу №137/1832/24 (провадження 3/137/32/25), щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП та справу №137/1847/24 (провадження 3/137/34/25), щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, об`єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний №137/1832/24 (провадження 3/137/32/25).

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч.1 ст.130, ч.3 ст.172-20 КУпАП не є обов`язковою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 належно повідомлений про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не подав письмових заперечень проти протоколів, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.277 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно з вимогами ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який затверджений Законом України К548-ХІУ від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Відповідно до вимог ст.16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно з абзацом 12 ст.1 Закону України «Про оборону» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період введений в дію на території України 24.02.2022 року, після оприлюднення Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року за № 69/2022. Мобілізація оголошена та проведена у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, пунктів 1,17,20 ч.1 ст.106 Конституції України. Крім того, в Україні з 24.02.2022 року введений воєнний стан, який наразі продовжено.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно останнього, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення, серії ЕПР1 №200318 від 19.12.2024 та №ОДВ/261 від 20.12.2024; довідку, видану на ім`я ОСОБА_4 ; квитанцію приладу Драгер від 19.12.2024; акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з; СД-диск з відеозаписом нагрудних відеореєстраторів працівників поліції; протокол про адміністративне затримання серії ОВД №603 від 19.12.2024; акт огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора АлКонт U8300 с/н 83014080; СД-диск з відеозаписом події; копію посвідчення про відрядження; витяг із наказу №38 від 07.02.2024; службову характеристику; копію військового квитка, виданого на ім`я ОСОБА_1 , а також, врахувавши письмові пояснення правопорушника, які приєднано до матеріалів справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, а його дії підпадають під ознаки правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він, будучи військовослужбовцем, перебуваючи у службовій поїздці (відрядженні), керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

При накладені адміністративних стягнень, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст.33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст.34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього.

Поряд з цим, в силу ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, справи про які одночасно розглядаються, і за вчинені адміністративні правопорушення передбачена можливість накладення єдиного адміністративного стягнення, а тому на ОСОБА_1 у даному, конкретному випадку, правильним буде накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП, - у виді штрафу з приєднанням додаткового стягненя, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а тому, з огляду на викладене, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Керуючись ст.33, 36, 40-1, 130, 172-20, 283, 284, 285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.172-20 КУпАП та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови правопорушнику, сума штрафу відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя: Верещинська Я. С.