Провадження № 33/801/137/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Сергія Михайловича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183631 від 28.11.2024 року водій ОСОБА_1 27.11.2024 о 23 год. 03 хв. в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, 107В, керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183652 ОСОБА_1 28.11.2024 року о 00:57 год в м. Вінниці, а/д М-21 308 км, керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 січня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183631 та серії ЕПР1 № 183652 від 28.11.2024 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Дані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, містять виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які містяться у справі, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183631 від 28.11.2024 року; протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183652 від 28.11.2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу; висновку КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР» № 1052 від 27.11.2024 року; відеозаписів з нагрудної камери поліцейського.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з відмовою водія від проходження огляду, поліцейський, діючи у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказавши, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Разом з тим, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно сів за кермо та направлявся в напрямок м. Жмеринки, де на а/д М-21 308 км його зупинила патрульна поліція, яка склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183652 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду зафіксована на відеозаписах з бодікамер, на яких чітко вбачається, що на численні пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки, так і у медичному закладі. Крім того, на запитання поліцейського «чи багато випили?», ОСОБА_1 відповів: « Чесно?! Соточку чистого коньяку», що було зафіксовано на боді-камеру працівника поліції.

Також ОСОБА_1 було роз`яснено, що у випадку відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими ознаками інкримінованого адміністративного правопорушення є керування транспортного засобу, наявність ознак сп`яніння та відмова водія від проходження такого, що підтверджується матеріалами справи.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовується матеріалами справи. Зокрема на відеозапису вбачається, що працівники поліції, зупинивши автомобіль ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_1 , підійшли до водія, який повідомив куди він направляється і яким шляхом хотів виїхати на дорогу. Крім того, водій ОСОБА_1 жодного разу не заперечив щодо керуванням ним вказаним транспортним засобом. При складанні другого протоколу, з відеозапису чітко вбачається рух вказаного транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , та який знов ж таки не заперечував щодо керуванням ним транспортним засобом як першим правопорушенням, так і за другим.

Враховуючи викладене, під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Отже, будь-яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, апеляційному суду не надано.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь- яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, в матеріалах справи не має.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Сергія Михайловича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський