Справа № 462/184/25
ПОСТАНОВА

іменем України

06 лютого 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

встановила:

ОСОБА_1 03.01.2025 року о 05 год 35 хв. у м. Львові на вул. Любінська, 2 керував транспортним засобом автомобілем Volkswagen Рassat, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager ARHE 0127, тест № 2555. Результат огляду 1,62 ‰. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції ОСОБА_2 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова. Окрім того, як зазначено у рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі. Відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про дане адміністративне правопорушення не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та інші, наявні у суду докази, суд дійшов наступного висновку.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 211673 від 03.01.2025 року, протокол тесту № 2555 за результатом огляду ОСОБА_1 із застосуванням приладу Drаger, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зокрема зафіксовано ознаки, присутні у водія, на підставі яких було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, рапорт від 03.01.2025 року, оглянувши відеозаписи нагрудної камери патрульного поліцейського, суд дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступних обставин.

З відеозапису нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився пройти вказаний огляд за допомогою приладу «Drаger» на місці зупинки транспортного засобу (clip-5, 06:51 хв. час з нагрудних камер поліцейських, 04:28 хв. запису відео). В результаті продування, прилад «Drаger» відобразив результат 1,62 ‰ (clip-5, 06:55 хв. час з нагрудних камер поліцейських, 08:14 хв. запису відео), з результатами огляду із застосуванням приладу «Drаger» ОСОБА_1 погодився, що також підтверджується його підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3).

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 працівниками поліції УПП у Львівській області роз`яснено особі усі права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та дотримано інші вимоги законодавства.

Із протоколу тесту № 2555 за результатом огляду ОСОБА_1 із застосуванням приладу «Drager» в організмі останнього виявлено 1,62 ‰ алкоголю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 211673 від 03.01.2025 року вбачається, що у ОСОБА_1 не вилучалося посвідчення водія.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р. № 1452/735, а оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснено згідно із чинним законодавством.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що наОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафуз позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40 -1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із вимогами п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, а тому дана сума підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн 60 коп судового збору в дохід держави.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Д. Іванюк