КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/378/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року місто Київ

справа № 757/2769824-п

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Шимко Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п'ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Шимко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 рокускасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що ОСОБА_1 не вчиняв повторного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом Hyunday Sonata д.н.з. НОМЕР_1 , про що зазначив в поясненнях та протоколі серії ААД №812599 від 07 червня 2024 року в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення».

Вказував, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспорним засобом та факт зупинки автомобіля під керуванням останнього працівниками поліцїі.

Зазначав, що ОСОБА_1 перебував в автомобілі як пасажир, що не є порушенням правил дорожнього руху.

Посилався на те, що постановою серії ЕНА №1992767 від 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо того чи набрала ця постанова законної сили на момент спілкування працівників поліції з останнім.

Вказував, що він оскаржує постанову серії ЕНА №1992767 від 25 квітня 2024 року у Солом'янському районному суді міста Києва. Отже, на час складення протоколу серії ААД №812599 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, останній вважався особою, яка не притягувалась до адміністративної відповідальності.

Також захисник-адвокат Шимко А.О., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року.

В обгрунтування вимог посилався на те, що 18 вересня 2024 року між ним та ОСОБА_1 було підписано договір про надання правової допомоги з метою отримання копії рішення місцевого суду.

Вказував, що копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано ним 18 вересня 2024 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У судове засідання апеляційного суду, призначене на 15 січня 2025 року о 11.30 год., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Шимко А.О. повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника-адвоката Шимко А.О., який діє в його інтересах такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена 27 серпня 2024 року.

Доказів направлення вказаної постанови ОСОБА_1 матеріли справи не містять.

Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи, повний текст оскаржуваної постанови було отримано захисником-адвокатом Шимко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 18 вересня 2024 року (а.с.12).

Апеляційна скарга захисника-адвоката Шимко А.О., в інтересах ОСОБА_1 подана до суду 19 вересня 2024 року. Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пуктом 2.1а ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №812599, 07 червня 2024 року о 09.00 год. в місті Києві по вулиці Кловський узвіз,10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundaiд.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив порушення, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, він не погоджується з адміністративним правопорушенням, так як не керував автомобілем марки Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 . Він сидів в автомобілі із вимкненим двигуном, що підтверджується відео з боді камери працівників поліції, які до нього підійшли.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 07 червня 2024 року серії ААД №812599;

поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 07 червня 2024 року;

відеозаписом з камери;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1992767 від 25 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.1а ПДР України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.1а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв повторного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом Hyunday Sonata д.н.з. НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки як вбачається з відеозапису, працівники поліції повідомили останнього про те, що на камерах системи відеоспостереження «Безпечне місто» зафіксовано факт руху його автомобіля.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що постановою серії ЕНА №1992767 від 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо того чи набрала ця постанова законної сили на момент спілкування працівників поліції з останнім, та про те, що ОСОБА_1 оскаржує постанову серії ЕНА №1992767 від 25 квітня 2024 року у Солом'янському районному суді міста Києва, отже, на час складення протоколу серії ААД №812599 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, останній вважався особою, яка не притягувалась до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова серії ЕНА №1992767, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП винесена 25 квітня 2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №812599 щодо останнього складено 07 червня 2024 року. Доказів того, що ОСОБА_1 оскаржував вищевказану постанову від 25 квітня 2024 року матеріали справи не містять.

Відтак, станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №812599 (07 червня 2024 року), ОСОБА_1 вважався особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

А тому, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.1а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Шимко Андрію Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Шимко Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.