КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2024,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 01.12.2024 о 01 год. 03 хв. на 29+ км 29 метрів автодороги М-05 сполученням Київ-Одеса, керував автомобілем «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер", результат тесту 2, 75 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у постанові немає посилання на протокол про вчинення адміністративного правопорушення, не вказується якими посадовими особами та де він складався.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Адвокат Литовченко Ю.П. вважав за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 , а також уточнив, що стороною захисту не оскаржуються фактичні обставини вчиненого правопорушення, а оспорюється невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення затвердженому зразку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення адвоката Литовченка Ю.П., який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 186043 від 01.12.2024, ОСОБА_1 01.12.2024 о 01 год. 03 хв. на 29+ км 29 метрів автодороги М-05 сполученням Київ-Одеса, керував автомобілем «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер", результат тесту 2, 75 проміле.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом роздруківки приладу "Драгер", акту огляду на стан сп`яніння та протоколу про адміністративне правопорушення, які останній підписав. Заперечень щодо результатів огляду не мав. Про свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння або про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв, факт керування транспортним засобом не заперечував.

Зміст відеозапису, наданого працівниками поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", його ознайомлення з результатами огляду та відсутність будь-яких заперечень щодо цих результатів з боку останнього. При цьому ОСОБА_1 про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв, факт керування транспортним засобом не заперечував.

Також апеляційний суд звертає увагу на наявність в матеріалах справи розписки про передачу ОСОБА_2 автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 та відсторонення ОСОБА_1 від керування даним транспортним засобом.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження сторони захисту про те, що протокол складений з порушеннями, оскільки не відповідає затвердженому бланку, спростовуються «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, де в розділі 2 зазначено, що за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 186043 від 01.12.2024 відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисник не надали.

Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів від учасників провадження не надходило.

В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя