Справа № 442/8432/24
Провадження №3/442/6/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28.09.2024 о 10 год. 40 хв. по вул. Шевченка 55-а у смт. Східниця Дрогобицького району Львівської області керував транспортним засобом марки Volkswagen моделі TRANSPORTER з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.

В письмових поясненнях адвокат Бурлак Я.А., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 , підтримав подане ним клопотання та просив закрити провадження у справі відносно його довірителя у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Додатково судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, звертає увагу судді на те, що у матеріалах справи відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, що не дає підстави використати ці матеріали як доказ, відеозапис не є безперервним, що викликає сумнів в його автентичності, матеріали справи про адміністративне правопорушення складені з порушенням Інструкцій, не роз`яснено процесуальні права та обов`язки, а також не ознайомлено з постановою та протоколом про притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, через що справа повинна бути закрита. Просив врахувати той факт, що право керування транспортним засобом є необхідним для ОСОБА_1 , оскільки він є волонтером та допомагає із постачанням захисникам України гуманітарної допомогою.

В судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 підтримав думку свого довірителя та просив закриту справу за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_2 показала, що саме вона складала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 28.09.2024, у смт. Східниця по вул. Шевченка 55-а, Дрогобицького району Львівської області транспортний засіб марки Volkswagen моделі TRANSPORTER був припаркований на проїзній частині із порушенням Правил дорожнього руху України, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Разом із тим, останньому було запропоновано від`їхати вказаним транспортним засобом, так як він був запаркований прямо на проїзній частині із значними порушенням Правил дорожнього руху України, а саме: вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». В процесі спілкування із водієм працівниками поліції було виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці події та медичному закладі. Останній сів у транспортний засіб для того, щоб перепаркуватись у дозволеному місці та не створювати перешкод для інших учасників руху. Водночас ОСОБА_1 , маючи страх, що працівники поліції можуть скласти адміністративне правопорушення про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи ті негативні наслідки, передбачені санкцією даної статті, а саме: можливе позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік у разі доведеності вини, почав їхати з місця події не просто, щоб перепаркувати транспортний засіб, а до місця свого проживання. Утім, працівниками поліції слідували за ним, і вже там черговий раз було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, що чітко зафіксовано на відеозаписі. ОСОБА_1 начебто погодився на пропозицію поліцейського відносно проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, додаткового зазначивши, що алкоголь вживав вчора. Коли поліцейський підійшов до службового автомобіля, щоб взяти газоаналізатор «DRAGER», ОСОБА_1 зник з місця події, що також вбачається із долученого відеозапису поліцейських. Працівник поліції просила суддю притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти штраф у межах санкції, визначеною даною статтею.

Суддя, заслухавши думку усіх учасників даної справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст. 130 КУпАП.

Зокрема за приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього ПДР не містять.

Незважаючи на заперечення стороною захисту доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість його у вчиненні такого, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 138538 від 28.09.2024, складеним поліцейським відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області рядовою поліції Прокурат Я.М., яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містить відомості про відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу, від надання пояснень, а також від тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом;

- постановою серії ЕНА № 3151209 від 28.09.2024, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП;

- актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2024, виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- даними відеозаписів, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відображені необхідні й передбачені нормою ст. 256 КУпАП відомості. Протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено суть правопорушення. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення підписаний поліцейським, який його склав, який своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та від надання пояснень.

Доводи з приводу відсутності відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події правопорушення є необґрунтованими, оскільки, нормами ст. 256 КУпАП не передбачено обов`язковість зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, на який здійснювалася відеозйомка.

Суддею також зауважується, що згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя не погоджується із твердженням захисника, що начебто його довіритель транспортним засобом не керував. З відео файлів, долучених до матеріалів справи, даний факт спростовується. Натомість на відео зйомці видно, як ОСОБА_1 керує, а пізніше виходить із транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі TRANSPORTER.

Доводи захисника про неналежність та недопустимість наявних у матеріалах справи відеозаписів є необґрунтованими, долучені до протоколу відеозаписи суддя вважає належними та допустимими доказами у справі.

Посилання захисника про те, що невідомо, на який прилад проводилась відеофіксація, на висновки судді не впливають, оскільки вимогами КУпАП, зокрема статтями 251 та 266 КУпАП, якими регулюється дане питання не визначено види технічних приладів та технічних засобів, за допомогою яких має відбуватись відеозйомка правопорушення та процесу його документування.

З оглянутих у відеофайлів судом встановлено, що працівниками поліції був зупинений керований ОСОБА_1 транспортний засіб, працівник поліції повідомив про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим заявив вимогу про проходження ним огляду на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER», в той же час, останній, перепарковуючи автомобіль, намагався покинути місце події. Поки працівник поліції брав у службовому автомобілі газоаналізатор «DRAGER», останній зник з місця події з чітким усвідомленням того, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності.

Даними відеозапису підтверджується, що поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці події та у медичному закладі.

Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

Досліджений суддею відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

З переглянутих судом відеозаписів прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 28.09.2024 під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину правопорушниці.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Так, норми ч.2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України №1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнали змін і згідно приписів ч.2 ст.266 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час вимоги щодо проходження огляду ОСОБА_1 поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису і матеріали таких долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки всі дії з приводу пропозиції проходження ОСОБА_1 огляду були зафіксовані на відеозапис, який долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури, а тому наявність свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER», у медичному закладі та його відмова від освідування. Крім цього, чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 залишив місце зупинки транспортного засобу та скрився у невідомому напрямку.

Вказані обставини чітко зафіксовано на цифровому носії (оптичному диску), який долучений до матеріалів справи. Відтак присутність свідків із врахуванням вимог ст. 266 КУпАП не є обов`язковою з огляду на те, що здійснювалась відеофіксація технічними засобами.

Доводи сторони захисту про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для визнання відеозапису недопустимим, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відеозаписи відповідають вимогам п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими, немає, позаяк доказами відповідно до приписів ст.251 КУпАП є, в тому числі, і показання технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які би свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

На відеоматеріалі зафіксована подія за участі ОСОБА_1 у хронологічній послідовності, що є підставою для висновку, про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наданий відеозапис суддя оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи заперечень сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.

Захисник вказує на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав, передбачених ст.268 КУпАП, однак яким чином ця обставина впливає на доведеність вини ОСОБА_1 не зазначає, не вказав під час судового розгляду справи на причинно-наслідковий зв`язок цих обставин з неможливістю реалізації ОСОБА_1 своїх прав, зокрема, якими саме правами він не скористався та як воно впливає на розгляд даної справи.

Стороною захисту не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що працівниками поліції не було надано водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. За такого відсутні підстави вважати, що працівниками поліції було обмежено ОСОБА_1 у процесуальних правах, в тому числі й у праві на захист.

Суддя вважає за необхідне зауважити, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні ОСОБА_1 забезпечив свій захист уповноваженим захисником.

Суддя не приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з постановою та протоколом про притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки у вказаній постанові та протоколі в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», зазначено відмову.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями працівника поліції, наданими ним в ході судового розгляду, показання співробітника поліції є чіткими, зрозумілими та послідовними, узгоджуються із даними відеофіксації і сумнівів не викликають.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Суддя також критично ставиться відносно наданих пояснень захисна Бурлака Я.А. про закриття справи відносно його довірителя ОСОБА_1 , оскільки він допомагає військовим під час повномасштабного вторгнення російської федерації. Разом із тим, санкція статті 130 КУпАП не передбачає закриття даної справи за малозначністю та оголошення усного зауваження. Водночас останній не придає важливого значення на ймовірну можливість настання тих негативних наслідків за керування особою у стані алкогольного сп`яніння не тільки самому ОСОБА_1 , а й потенційним потерпілим.

При оцінці тверджень сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не пропонували працівники поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то суддя такі відхиляє, оскільки такі спростовуються сукупністю наведених вище доказів, яким суд надає перевагу.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, відхиляються суддею і решта доводів захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою та спростовують доводи захисника Бурлака Я.А., наведені останнім у судовому засіданні та зазначені в письмових запереченнях.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи клопотання, а також висловлена в судовому засіданні позиція захисником ОСОБА_3 суддею не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та не впливають на висновки судді.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, суддя вважає за необхідне притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП.

Така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст.23 КУпАП.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-35, 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Роман КОВАЛЬ