Справа № 373/305/25

ПОСТАНОВА
10 лютого 2025 року м. Переяслав
Суддя Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О.,
розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого
ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 24 січня 2025 року о 20 год. 30 хв., на 44 кілометрі автодороги Бориспіль-Дніпро, керував транспортним засобом „Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано відеозаписом з бодікамери працівника поліції, яка додана до протоколу.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, Про дату і час судового засідання повідомлений особисто, що підтверджується відеозаписом, долученим до проколу та його підписом в протоколі. Жодних заяв та клопотань не подавав, наміру ознайомитись із матеріалами справи не висловлював, до суду з цією метою не з`являвся.
Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито максимально можливих заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.
Враховуючи наведене, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.
Обставини вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 229448 від 24.01.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; а також СД диском на якому міститься відеозапис відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння у встановленому законом порядку.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена, відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена наданими суду доказами.
Санкцією зазначеної норми закону визначена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, судом у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховується відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та адміністративне стягнення призначається у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у відповідності до положень ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст.ст. 23,33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України Про судовий збір , ст.ст. 8, 40-1, 130, 266, 283-285, 294 КУпАП
ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду.

Постанова може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя І.О. Опанасюк