ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.02.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли із ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 2.09.2024 року приблизно о 15 годині 54 хвилині громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, біля будинку №25, кут вулиці Сегедської, висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадянина ОСОБА_2 , та розбив лобове скло в його автомобілі «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , внаслідок чого порушив громадський порядок, та спокій громадян.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він не висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадянина ОСОБА_2 , та в результаті конфлікту із цим громадянином, в той час коли він здійснив наїзд на нього автомобілем, він впав на лобове скло автомобіля «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , яке розбилось. ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він звернувся із заявою про відкриття кримінального провадження, у зв`язку із наїздом на нього цього автомобіля.

На неодноразові виклики у судові засідання потерпілий ОСОБА_2 не з`являвся, а з`явився лише 26.12.2024 року, та пояснив, що у нього був конфлікт із ОСОБА_1 , у той час коли він та потерпілий керували транспортними засобами, так як ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, почав хамити, та вдарив кулаком по склу автомобіля, та розбив його. Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував наїзд на ОСОБА_1 .

Крім того, потерпілий ОСОБА_2 звернувся до суду із письмовою заявою від 10.11.2024 року, у якій просив розглядати справу за його відсутності, та стягнути із ОСОБА_1 матеріальну шкоду за завдані ним матеріальні збитки.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України пояснив, що він 25.09.2024 року оформляв протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, так як громадянин ОСОБА_2 написав на нього заяву. Під час збору матеріалів він намагався знайти відеозапис із камер «Безпечного міста», але такого відео знайдено не було. ОСОБА_1 звертався із заявою про кримінальне правопорушення, але зараз кримінального провадження немає. Протокол про адміністративне правопорушення був написаний зі слів заявника, та він не був свідком обставин про які зазначив у протоколі.

Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у здійсненні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Крім таких складових указаного правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона та суб`єкт правопорушення, обов`язковою складовою є суб`єктивна сторона, тобто відношення особи до вчиненого, мета та мотив відповідних дій особи.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені у диспозиції ст.173 КУпАП дії, мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення, а відтак відсутність у діях особи хуліганського мотиву виключає відповідальність за ст.173 КУпАП.

Суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не підтверджується матеріалами адміністративної справи, та показаннями свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні.

До протоколу про адміністративне правопорушення були долучені письмові пояснення громадянки ОСОБА_4 , про те, що у громадянина ОСОБА_2 був конфлікт 2.09.2024 року приблизно о 15 годині 55 хвилин із невідомою особою. У зазначених письмових поясненнях, які не є доказом у зазначеній адміністративній справі, згідно до вимог ст.251 КУпАП, взагалі не зазначено будь-яких обставин, що стосуються громадянина ОСОБА_1 .

Також суд не враховує долучені ксерокопії рапортів про те, що був конфлікт 2.09.2024 року у м. Одесі, так як ксерокопії рапортів не є доказами по адміністративним справам, та у цих рапортах не вказується про будь-які порушення з боку ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні сторони конфлікту ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 надали суду протилежні показання, звинувативши один одного у порушенні вимог закону, свідки подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення не були встановлені, відеозаписи із камер «Безпечного міста» не були знайдені. Долучені письмові пояснення свідка ОСОБА_4 не підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Як вбачається, із матеріалів адміністративної справи, а саме із довідки №6302 від 2.09.2024 року виданою МКЛ №10 у ОСОБА_1 у результаті ДТП був забій обох колінних суглобів, та було призначено лікування.

Проаналізувавши зазначені матеріали, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП в суді не була доведена, тому вважає, що відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, що є підставою для закриття вище зазначеного адміністративне провадження. Ухвалюючи таке рішення, суд не може прийняти до уваги показання потерпілого ОСОБА_2 , у якого був мотив давати зазначені показання відносно ОСОБА_1 , який звернувся із заявою про наїзд на нього автомобілем, під керуванням цього потерпілого. Також суд враховує, що згідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому є підстави для закриття цього адміністративного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Тобто, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має право вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди лише в разі накладення на винну особу адміністративного стягнення. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства (ч. 3 ст. 40 КУпАП). За таких обставин суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо відшкодування майнової шкоди, оскільки провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, що, у свою чергу, не позбавляє сторону потерпілого права на звернення до суду із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 матеріальної шкоди необхідно залишити без розгляду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 280, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 матеріальної шкоди - залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому право на звернення до суду із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.