Справа № 317/208/25
Провадження №/п 3/317/286/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазов Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Інші відомості суду не відомі.

За правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203955 встановлено, що 24.12.2024 о 11 год. 00 хв. по вул. Центральна буд. 1 в с. Новоолександрівка, Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Acura MDX з д..н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений, про повторність попереджений.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 після роз`яснення йому головуючим прав передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. ОСОБА_1 надав пояснення відповідно до яких зазначив , що він є військовослужбовцем, будучи на посаді командира відділення взводу коригування артилерійського вогню батареї управління та артилерійської розвідки НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (ОМБр) Сухопутних Військ Збройних Сил України (військової частини № НОМЕР_4 ). 24.12.2024 отримав усний наказ від командира батареї терміново виїхати до м. Запоріжжя для того, щоб вивезти на ремонт військове спорядження, а також забрати вже відремонтоване спорядження, яке в цей же день мало бути задіяне у здійсненні артилерійської розвідки. Під час керування ним автомобілем, на блок-посту в АДРЕСА_2 був зупинений працівниками поліції, останні почали вимагати пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що потребувало певного часу і не узгоджувалось із необхідністю виконання наказу безпосереднього командира та обов`язків військової служби. Саме з метою необхідності виконання наказу безпосереднього командира, а також із-за відсутності часу відмовився від вимоги проходження огляду на стан сп`яніння,тобто діяв в умовах крайньої необхідності. Факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння заперечував, просив суд, провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Заболотній О.А., в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення з урахуванням того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, виконуючи свої службові обов`язки під час дії воєнного стану, тобто в стані крайньої необхідності.

Присутній в судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат Балабка А.В. підтримав вищезазначене клопотання адвоката Заболотнього Р.А. в повному обсязі, наголошував на закритті провадження у справі.

З метою встановлення обставин справи до суду викликався свідок ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що він є командиром взводу коригування артилерійського вогню батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_5 . ОСОБА_1 є командиром відділення підпорядкованому йому взводі. Зранку, 24.12.2024 ОСОБА_1 повідомив йому, що отримав усний наказ від командира батареї управління та артилерійської розвідки термінового доставити в м. Запоріжжя пошкоджене обладнання та доставити з м. Запоріжжя необхідне для виконання бойового завдання справне технічне обладнання, оскільки від його наявності залежало виконання бойового завдання і яке могло вплинути на оперативну обстановку на ділянці лінії бойового зіткнення, включаючи збереження життя та здоров`я особового складу підрозділу та цивільних осіб. ОСОБА_1 зібрав пошкоджене обладнання, погрузив його у власний автомобіль і виїхав в напрямку до м. Запоріжжя. Потім, десь приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 зателефонував та повідомив, що його затримали працівники поліції і звинувачують у вживанні алкоголю. Про ситуацію що склалася ОСОБА_3 повідомив командира батареї управління та артилерійської розвідки, який наказав йому терміново виїхати до ОСОБА_2 , сісти за кермо його автомобіля і разом з ним виїхати до м. Запоріжжя для виконання наказу щодо доставлення бойового обладнання. Після того, як бойове обладнання було доставлено до пункту розміщення батареї, ОСОБА_3 із ОСОБА_1 виїхали до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, для перевірки наявності в організмі ОСОБА_1 алкоголю, наркотиків та лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції. В результаті перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в тверезому стані.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, а також свідка, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до змісту вимогст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає карність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно, суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є особа яка керує транспортним засобом, а отже обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння, покладається лише на цю особу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203955 від 24.12.2024 року та відеозапису, долученого до нього вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, до матеріалів долучено копію військового квитка. З пояснень ОСОБА_4 встановлено, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, так як поспішав виконувати безпосередній наказ командира. При цьому, на відеозаписі у ОСОБА_1 візуально відсутні явні ознаки алкогольного сп`яніння, останній поводив себе адекватно, спокійно.

Про відсутність стану алкогольного сп`яніння того дня у водія ОСОБА_1 свідчить також висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 10927 від 24.12.2024, виданий КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, з якого видно, що 24.12.2024 о 13 год. 25 хв. ОСОБА_1 самостійно звернувся до вказаного медичного закладу для проходження відповідного медичного огляду, заключний діагноз за результатами огляду тверезий.

В ході розгляду справи суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Факт того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, повністю доведений дослідженими в суді доказами у справі, долученими захисником, а також показами свідка ОСОБА_5 , що ретельно перевірені, співставленні та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, беручи до уваги фактичні обставини справи і те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у зв`язку з необхідністю виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом України від зовнішньої агресії, враховуючи баланс між інтересами держави по захисту її незалежності, територіальної цілісності з одного боку, та забезпечення порядку в області дорожнього руху з іншого боку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перебував у стані крайньої необхідності, що виключає його адміністративну відповідальність. Заподіяна суспільним інтересам шкода в результаті відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду менш значна ніж шкода, яка відвернена ним під час виконання своїх службових обов`язків.

За приписами ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Р.В. Мінгазов