Справа № 545/5493/24
Провадження № 3/545/125/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

за ч.1 ст.184 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом серії ВАД № 590033 від 10.12.2024, 03.12.2024 близько 10 год за адресою АДРЕСА_2 малолітній син ОСОБА_2 , 2015 року народження, наніс тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_3 , 2014 року народження. Діагноз: забій ребер зліва, садна в ділянці потилиці, ЗУМТ, СРМ, чим ОСОБА_1 порушила ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, направила заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі. З огляду на те, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.12.2024 повернуто справу на доопрацювання, оскільки не конкретизовано яким чином ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків.

Рапортом ст. інспектора СЮП ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для виконання вимог постанови було зазначено, що гр. ОСОБА_1 неналежно виховувала свого сина не заклавши в нього основні правила поведінки та гідного поводження учня в навчальному закладі.

Окрім того, зазначено, що підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було те, що її син згідно ст.22 ККУ та ст.12 КУпАП не досяг віку настання кримінальної та адміністративної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень (а. с. 17,18).

З матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення правопорушення 03 грудня 2024 року, ОСОБА_5 виповнилося 10 років, його дії у вигляді нанесення тілесних ушкоджень можуть містити ознаки відповідного кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 184 КУпАП батьки або особи, що їх замінюють можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

За загальним правилом кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років (ч. 1 ст. 22 КК України). Виключення становлять особи, що вчинили кримінальні правопорушення, перелічені у ч. 2 ст. 22 КК України, у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років,

Таким чином, аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), слід зазначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом. Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливості перекваліфікувати дії правопорушника з менш тяжкого адміністративного правопорушення на більш тяжкий, і навпаки.

Тому суд, у випадку не доведеності вини ОСОБА_1 не має права перекваліфікувати дії правопорушника з ч. 1 ст. 184 на ч. 4 ст. 184 КУпАП.

Окрім цього, суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказана об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема не зазначено, в яких саме винних діях чи бездіяльності полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків відносно її неповнолітнього сина.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У звязку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікацію діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, провадження в даній справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: С. А. Цибізова