П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.02.2025 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

14.06.2024 року о 01.00 год. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 39 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chrysler Crossfire, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 (ARHK-0121), результат - 1,67 проміле, що зафіксовано у даних тесту №1817. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом передачі автомобіля тверезому водієві.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на службі в Збройних Силах України та бажанням особисто надати пояснення у справі. Захисник ОСОБА_1 адвокат Дикунський М.В. клопотання свого підзахисного підтримав, при цьому, зазначив, що вважає розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, неможливим. Суд, заслухавши позицію захисника і вивчивши матеріали справи, у задоволенні клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи відмовив у зв`язку з тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 представлений у судовому процесі своїм захисником адвокатом Дикунським М.В., який з`являється у всі судові засідання в справі, наділений правами особи, яку він представляє, а тому, в інтересах ОСОБА_1 має усі можливості реалізувати свої повноваження по здійсненню захисту, крім цього, сам ОСОБА_1 не позбавлений можливості надати пояснення у справі, якщо не особисто, то в письмовому вигляді, для чого перешкод не існує, адже клопотання у письмовому вигляді на адресу суду ОСОБА_1 подавав неодноразово. Також судом взято до уваги, що постановою суду від 12.12.2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі було відмовлено, водночас, заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, фактично обґрунтовує таке клопотання тими ж обставинами, що й попередньо вирішене клопотання про зупинення провадження у справі. Не може не враховуватися й те, що призначене на 03.02.2025 року судове засідання є четвертим за рахунком, до цього в силу процесуальної поведінки сторони захисту розгляд справи по суті не міг розпочатися. Що стосується доводів захисника про неможливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , то суд наголошує, що відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить. Крім цього, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року). Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань. З урахуванням наведеного та беручи до уваги відсутність перешкод в ОСОБА_1 реалізувати своє право на захист через свого захисника, яким він представлений у даній справ, суд не вбачав підстав для подальшого відкладення судового розгляду, а процесуальну поведінку сторони захисту оцінив як зловживання процесуальними правами та обрану тактику захисту, спрямовану на затягування розгляду справи з метою закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

По суті висунутого ОСОБА_1 обвинувачення захисник Дикунський М.В. зазначив, що сторона захисту вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. При цьому, вказав, що процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була порушена, адже ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager, відповідно, його огляд повинен був здійснюватися у медичному закладі, чого не було забезпечено. З урахуванням наведеного захисник просив закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 з підстав порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія.

Заслухавши доводи адвоката Дикунського М.В., дослідивши матеріали справи, зокрема, оглянувши в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер працівників УПП у Львівській області, та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції частини 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.130 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №568650 від 14.06.2024 року; результатом тесту №1817, проведеного 14.06.2024 року о 01:20 год. з використанням газоаналізатору «Drager Alkotest 6820 ARHК-0121», згідно якого у водія ОСОБА_1 вміст алкоголю у видихуваному повітрі складає 1,67 проміле; безперервним відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів №471794 та №471381 працівників Управління патрульної поліції у Львівській області, яким підтверджується час та обставини вчинення правопорушення, зазначені у вищевказаному протоколі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд водія на стан сп`яніння здійснювався у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак такого стану (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та зафіксовано результат тесту газоаналізатора «Drager Alkotest 6820 ARHК-0121» за наслідками тестування ОСОБА_1 - 1,67 проміле, з яким ОСОБА_2 погодився, засвідчивши свою згоду з результатами огляду особистим підписом в акті; рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області А. Ваврина від 14.06.2024 року, відповідно до якого екіпажем патрульної поліції у м. Львові по вул. Володимира Великого, 39 під час комендантської години було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 та в ході спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого виявлено позитивний результат 1,67 проміле.

За таких обставин представленими суду доказами вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Оцінюючи вищевказані пояснення і документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст.130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

При цьому, суд вважає неспроможними доводи сторони захисту про порушення поліцейськими процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Так, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських слідує, що під час виявлення транспортного засобу, який рухався в комендантську годину, працівниками поліції вжито заходів для його зупинки.

Наявними відеоматеріалами підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно здійснював рух автомобілем у м. Львові у комендантську годину (01:00 год.). Згідно з п.7 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху. Відповідно до п.7 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1456 від 29.12.2021 року, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, зокрема, у разі порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану. За змістом п.5 вказаного Порядку право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано, в тому числі, уповноваженим особам Національної поліції. Також згідно з п.10 Порядку уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів. Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено правовий режим воєнного стану, який в подальшому неодноразово продовжувався і триває досі. Відповідно до наказу начальника Львівської обласної військової адміністрації №1/22 від 25.02.2022 року «Про запровадження комендантської години на території Львівської області» в області запроваджено комендантську годину з 22.00 год. до 06.00 год., а в подальшому внесеними змінами таку скорочено 00.00 год. до 05.00 год. Відповідно до п.8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №573 від 08.07.2020 року, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Згідно з п.п.2 п.16 даного Порядку патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що ОСОБА_1 пересувалася автомобілем по вулицях м. Львова у комендантську годину, зупинка транспортного засобу останнього з метою перевірки документів відповідає вимогам зазначених вище нормативно-правових актів, які визначають особливості здійснення контролю за пересуванням осіб в умовах воєнного стану та здійснення заходів з виконання правового режиму воєнного стану, в тому числі правил офіційно запровадженої комендантської години. Саме таку підставу для зупинки автомобіля Chrysler Crossfire, д.н.з. НОМЕР_1 , названо працівниками поліції при роз`ясненні водію ОСОБА_1 причин зупинки. При цьому, такими працівниками поліції чітко вказано ОСОБА_1 на те, що він здійснює рух у комендантську годину, що заборонено.

В подальшому працівниками поліції було вказано водію на наявність в нього ознак сп`яніння, зокрема, запаху алкоголю з порожнини рота, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (диск №1, відеофайл clip0, часовий проміжок відтворення відеодоріжки 07:00-07:45). ОСОБА_1 на це погодився, обрав мундштук для продування приладу «Драгер» (диск №1, відеофайл clip0, часовий проміжок відтворення відеодоріжки 08:45-09:00), однак, в подальшому, попри неодноразові (понад десять разів) роз`яснення працівників поліції, вчиняв дії, спрямовані на ухилення від продування газоаналізатора, що змусило працівників поліції роз`яснити водію наслідки відмови від проходження огляду, а також право пройти такий огляд у медичному закладі (диск №1, відеофайл clip-0, часовий проміжок відтворення відеодоріжки 12:30-13:10). Все ж водій скористалася можливістю пройти огляд на місці, за результатами такого виявлено позитивний результат на алкоголь 1,67 проміле. З таким результатом водій погодився як усно (диск №1, відеофайл clip1, часовий проміжок відтворення відеодоріжки 05:10-08:11), так і засідчивши свою згоду з результатми огляду, проведеного з використанням приладу «Драгер», особистим підписом у складеному акті огляду на стан сп`яніння. Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 був незгідний з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, і повинен був оглядатися в медичному закладі, то суд звертає увагу сторони захисту на те, що право пройти огляд в медичному закладі роз`яснювалося водієві працівниками поліції п`ять разів, що зафіксовано на нагрудні відеокамери поліцейських відео файл clip1, часові проміжки відтворення відеодоріжки 02:45-03:05, 03:50-03:57, 08:20-09:00, 14:45-14:55). Однак, ОСОБА_1 не проявляв волі проходити такий огляд у медичному закладі. Заявивши на чергове роз`яснення працівників поліції права пройти огляд у лікаря-нарколога некатегоричне твердження «можемо поїхати», що зумовило складання поліцейськими направлення на проходження такого огляду,наявне в матеріалах справи (а.с.5), ОСОБА_1 в подальшому заявив, що це йому нічого не поміняє (диск №1, файл clip1, часовий проміжок відтворення відеодоріжки 14:45-14:55) і підписав результати огляду, проведеного на місці, таким чином, відмовившись їхати до спеціалізованого медичного закладу на огляд. Таким чином, доводи захисника адвоката Дикунського М.В. про те, що працівники поліції не забезпечили право ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Поліцейські вжили всі належні заходи для того, щоб водій був поінформований про своє право пройти огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Відсутність у водія ОСОБА_1 волі і бажання проходити огляд в медичному закладі не може у даному випадку тлумачитися як незабезпечення працівниками поліції умов водію для такого огляду.

Отже, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: особу порушника, характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому, стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст.23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.