провадження № 3/294/1932/25
справа № 294/314/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 5 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 об 11 год 35 хв водій ОСОБА_1 в м. Чуднів по вул. Героїв Майдану керував автомобілем марки «Ауді 80», днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ААД №664686 від 13.02.2024.

Крім того, 13.02.2024 о 13 год 58 хв водій ОСОБА_1 в м. Чуднів по вул. Героїв Майдану керував автомобілем марки «Ауді 80», днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ААД №756702 від 13.02.2024.

Постановою суду від 14.01.2025 справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи №294/314/24.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 та повідомив, що не визнає себе винним. Додатково зазначив, що за першим епізодом, який мав місце об 11 год. 35 хв працівниками поліції на нього було складено протокол, виписано йому тимчасове посвідчення та надано дозвіл надалі продовжувати рух транспортним засобом. Після цього він поїхав до лікарні, а коли повертався, то зустрів той самий наряд поліції, які його уже не зупиняли. Однак через невеликий проміжок часу його зупинив інший наряд поліції та знову склав на нього протокол.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП та наявні у ній докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, суд дійшов наступних висновків.

За епізодом, який мав місце 13.02.2024 об 11 год 35 хв (протокол серії ААД №664686) суд виходить з такого.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у тому числі наркотичного.

Відповідно до абз. 1 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (далі Постанови Пленуму ВСУ), відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №664686 від 13.02.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що розписався; розпискою про роз`яснення прав та обов`язав, передбачених ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, під якою також поставив свій підпис; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №325970 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУПАП; відеофайлом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом погодившись з поліцейським, що порушив ПДР, не увімкнувши ближнє світло фар, перебуваючи поза населеним пунктом.

Таким чином, як вбачається з матеріалів цієї справи, ОСОБА_1 у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил дорожнього руху не дотримався, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

За епізодом, який мав місце 13.02.2024 о 13 год 58 хв (протокол серії ААД №756702) суд виходить з такого.

Одним із заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 260 КУпАП, є відсторонення осіб від керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказаний обов`язок поліцейського продубльовано у частині 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015.

Частиною 7 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Крім того, частиною 1 ст. 265-1 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

Обмеження пересування транспортного засобу є превентивним поліцейським заходом, передбаченим ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію».

Аналізом норм ст.ст.260, 265-1, 266 КУпАП та ст.ст. 30, 31 Закону України «Про національну поліцію» дає підстави для висновку, що застосування такого превентивного заходу як відсторонення водія від керування транспортним засобом у випадку наявності для того передбачених чинним законодавством підстав є обов`язком поліцейського.

Разом з тим, як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серій ААД №664686 та ААД №756702 від 13.02.2024, працівниками поліції зупинено ОСОБА_1 двічі у м. Чуднів з інтервалом часу у дві години з ознаками алкогольного сп`яніння та двічі оформлено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У протоколі серії ААД №664686 зазначено, що у водія вилучено тимчасово посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16.07.2016.

Разом з тим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передання керування ним іншій особі. Так, на відеофайлі, долученому до протоколу ААД №664686, поліцейський лише повідомив ОСОБА_1 про те, що подальший його рух транспортним засобом заборонено, однак відсутні обставини відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Відсутній також і будь-який письмовий доказ того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом та транспортний засіб для керування був переданий іншій уповноважений особі.

З наведеного слід дійти висновку, що після складання протоколу на ОСОБА_1 , щодо якого наявні підозри алкогольного сп`яніння, поліцейський надав йому дозвіл на подальше продовження керування транспортним засобом.

Також, вищезазначене підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу серії ААД №756702, на якому ОСОБА_1 та його пасажирка пояснили поліцейським, що уже були зупинені та на водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більше того, на запитання поліцейського про те, чи було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, останній повідомив, що йому пообіцяли не зупиняти більше. Однак зазначеним обставинам поліцейські уваги не надали, навпаки, почали процедуру складання аналогічного протоколу за цим же фактом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 13.02.2024 о 13 год 58 хв, та яке було зафіксовано у протоколі серії ААД №756702, тривало і надалі після фіксування цього порушення у протоколі серії ААД №664686, що стало можливим в силу неналежного виконання поліцейськими передбаченого законом обов`язку щодо відсторонення правопорушника від керування транспортним засобом.

У зв`язку із вказаним, суд вважає, що визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке зафіксовано у протоколі серії ААД №756702 від 13.02.2024, призведе до подвійного притягнення особи до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 61 Конституції України гарантується, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цю ж засаду закріплює стаття 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також частина 3 ст. 2 КК України та стаття 19 КПК України.

За таких обставин притягнення ОСОБА_1 вдруге до адміністративної відповідальності за протоколом серії ААД №756702 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є порушенням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 61 Конституції України, а тому справа у цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за епізодом, який мав місце 13.02.2024 об 11 год 35 хв, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,за епізодом, який мав місце 13.02.2024 об 11 год. 35 хв (протокол серії ААД №664686) та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (рахунок для сплати: UA0006001, отримувач коштів: ГУК в Житомир.обл/Житомир.обл/21081300, ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, за епізодом, який мав місце 13.02.2024 о 13 год 58 хв (протокол серії ААД №756702) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 80коп.(рахунок для сплати: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/22030106, ).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. В. БІЛЕРА