ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/9818/24 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/247/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шутака Ю.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката Фельського С.Л., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Шутака Ю.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 19 вересня 2024 року о 09.10 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda Shuttle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на регульованому сигналами світлофору перехресті вул. Карпенка Карого та автодороги Харків-Сімферополь у м. Запоріжжя, здійснював проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі були пошкоджені.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шутак Ю.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що згідно з обставинами пригоди, які пояснив в суді ОСОБА_4 , 19 вересня 2024 року приблизно о 9.10 годин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Honda Shuttle р.н. НОМЕР_1 рухався по проїзній частині автодороги Харків - Сімферополь у напрямку вул. Базова(та вул. К.-Карого), в правій смузі руху, зі швидкістю 50 км/год. В цей час на перехресті вищевказаної автодороги, в напрямку якого рухався вказаний автомобіль працював світлофорний об`єкт, у звичному режимі, для водія ОСОБА_1 горів зелений сигнал світлофора.

В цей час у зустрічному напрямку по лівій смузі рухався автомобіль Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_2 , водій якого став виконувати на перехресті поворот наліво у бік вул. К.-Карого, при цьому виїхав на зустрічну смугу, по якій рухався автомобіль Honda Shuttle р.н. НОМЕР_1 , не надавши йому дороги.

Внаслідок чого відбулося зіткнення передньої частини автомобіля Honda Shuttle р.н. НОМЕР_1 з правою боковою частиною автомобіля Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_2 .

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що, він керуючи автомобілем Chevrolet Aveop.H. НОМЕР_2 рухався по проїзній частині автодороги Харків - Сімферополь у напрямку вул. Базова (вул. К.-Карого), в зустрічному напрямку по відношенню до руху автомобіля Honda Shuttle р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

В цей час на перехресті зазначеної автодороги працював світлофорний об`єкт, у звичному режимі, для водія ОСОБА_2 горів зелений сигнал світлофора. ОСОБА_2 , маючи намір, повернути на перехресті наліво виїхав на вказане перехрестя, зупинив керований ним автомобіль пропускаючи транспорт, який рухався в зустрічному напрямку. В цей час в лівій смузі зустрічного руху, на перехресті здійснював поворот вліво легковий автомобіль, який обмежував для ОСОБА_2 видимість зокрема, рух транспорту автомобіля Honda Shuttle НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .

Згідно пояснень ОСОБА_2 , коли для нього на перехресті загорівся жовтий сигнал світлофора, він поновив рух керованого ним автомобіля завершуючи маневр проїзду перехрестя, в цей час в зустрічному напрямку, на жовтий сигнал світлофора на перехрестя в`їхав автомобіль Honda Shuttle р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який передньою частиною зіткнувся з правою бічною частиною автомобіля Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_2 .

Після прибуття на місце пригоди працівники поліції, згідно пояснень учасників пригоди, спочатку оцінивши ситуацію, повідомили, що протокол буде складено відносно ОСОБА_2 , який, здійснюючи поворот ліворуч на перехресті, не надав дорогу автомобілю, що рухався прямолінійно в зустрічному напрямку.

Однак, за свідченням ОСОБА_2 , на місце пригоди на автомобілі під`їхав чоловік (дані щодо марки, номерних знаків автомобіля, дані щодо водія невідомі), показав відеозапис ДТП, з відеореєстратора його автомобіля.

Згідно свідчень ОСОБА_2 , поліцейські, після перегляду даного відеозапису, пояснили, що протокол буде складено на обох водіїв, відносно ОСОБА_2 , який здійснюючи поворот ліворуч на перехресті не надав дорогу автомобілю, що рухався прямолінійно в зустрічному напрямку, на ОСОБА_4 за те, що він рухався на заборонений жовтий сигнал світлофора, що також стало причиною ДТП, однак до суду даний відеозапис надано не було.

Таким чином сторона захисту вважає, що доводи ОСОБА_2 , щодо руху автомобіля Honda Shuttle р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на заборонений сигнал світлофора нічим не підтверджуються, окрім його пояснень, які не спростовують пояснення ОСОБА_4 .

Зазначив, що обставини та механізм ДТП, а саме, що «потерпілий ОСОБА_2 став виконувати на перехресті поворот наліво, видимість зокрема, рух автомобіля Honda Shuttle була для нього обмежена, вказаний автомобіль, він на початку маневру не бачив. Тобто, не впевнившись в безпеці здійснював поворот, при цьому виїхав на зустрічну смугу, по якій рухався автомобіль Honda Shuttle, не надавши йому дороги, внаслідок чого відбулося зіткнення передньої частини автомобіля Honda Shuttle AP3631IB з правою боковою частиною автомобіля Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_2 » підтверджуються зібраними доказами по справі.

З урахуванням наведеного, захисник просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року відносно ОСОБА_4 скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника адвоката Шутака Ю.В., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Фельського С.Л., які зазначили про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Шутак Ю.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвоката Фельський С.Л. заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що оскаржуване рішення є законним. За поясненнями пасажира транспортного засобу Chevrolet Aveo ОСОБА_8 , автомобіль в якому вона перебувала виїхав на перехрестя на дозволений зелений сигнал, маючи намір здійснити поворот ліворуч, щоб надати можливість проїхати зустрічним транспортним засобом. В момент коли сигнал світлофору змінився на жовтий, ОСОБА_2 продовжив завершення повороту ліворуч. Додав, що не звертались з апеляційною скаргою на оскаржуване рішення, оскільки вважають, що в даній дорожньої-транспортній пригоді винні обидва водія.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суддя апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 8.7.3. «ґ» ПДР України сигнали світлофора мають такі значення жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Порушення правил вимог 8.7.3. «ґ» Правил дорожнього руху має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, за наведених у протоколі обставин, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньої-транспортної пригоди.

Правильність такого висновку, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 132371 від 19 вересня 2024 року підтверджується дослідженими у судовому засіданні даними:

- схемою місця ДТП від 19 вересня 2024 року, на якій зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, положення транспортних засобів після дорожньої-транспортної пригоди, гальмовий шлях, пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, сталий орієнтир. Пішохідні переходи, стоп лінія, яка складена за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підписана останніми без зауважень. (а.с. 2);

- поясненнями свідка ОСОБА_8 , наданими нею в суді першої інстанції (а.с. 37-38)

- фотознімками з місця події (а.с. 5,23).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи засвідчують те, що вищезазначені норми ОСОБА_1 не були дотримані.

Таким чином, з огляду на матеріали справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 8.7.3. «ґ» ПДР України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на отримані механічні пошкодження транспортних засобів, зафіксованих схемою ДТП та фотознімках події випливає, що дорожня транспортна пригода відбулась внаслідок допущених порушень водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 8.7.3. «ґ» ПДР України, а саме те, що останній на регульованому сигналами світлофору, здійснював проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі були пошкоджені.

Отже, посилання апелянта про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3. «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, фактів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3. «ґ» Правил дорожнього руху України та визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шутака Юрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/9818/24