ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, за участю захисника Скоробогатька В.Ю., апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника Скоробогатька В.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце служби та посада: військова частина НОМЕР_1 , командир відділення гранатометного взводу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Звільнено від сплати судового збору на підставі п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 29.08.2024 року близько 21 год. 00 хв., в умовах особливого періоду, повторно протягом року, знаходився на військовій службі, на території вч НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Захисником подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в обгрунтування якого останній зазначає, що ОСОБА_1 копію постанови не отримував та в судовому засіданні участі не брав, а про ухвалену постанову дізнався в грудні 2024 року із повідомлення про оплату штрафу у подвійному розмірі.

Вказує, що ОСОБА_1 перебуває в зоні активних бойових дій, не має доступу до оргтехніки, обмежений засобами зв`язку, що перешкоджало йому своєчасно користуватися засобами комунікації.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова є необгрунтованою та прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Захисник зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Вказує, що судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 повністю визнано вину та факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № ДНК-2/4619 від 30.08.2024 року, а перебував на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння 29.08.2024 року.

Також зазначає, що акт відмови від проходження медичного огляду № 1812 складено 29.08.2024 року, а протокол від 30.08.2024 року. Інших документів, які підтверджують перебування ОСОБА_1 29.08.2024 року чи 30.08.2024 року у стані алкогольного сп`яніння, не надано.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 не було відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення; суд належним чином не повідомив про дату та час розгляду справи та безпідставно послався на наявну в матеріалах провадження заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання вини, оскільки вказані заяви ОСОБА_1 не підписував.

Зазначає, що в постанові викладено інший склад адміністративного правопорушення, ніж зазначено у протоколі, і містяться різні дати. Суд першої інстанції взяв до уваги докази, надані особою, яка склала протокол, які сторона захисту вважає неналежними та недопустими, оскільки свідками у протоколі про адміністративне правопорушення, акті про відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено військовослужбовців, які перебувають у прямому підпорядкуванні особи, яка склала вказаний протокол, тому у ОСОБА_1 є сумніви щодо неупередженості цих осіб.

Також захисник ??вказує, що огляд на визначення стану алкогольного сп?яніння проводився за зовнішніми ознаками, без застосування технічних засобів та дослідження інших речовин; доказів того, що ОСОБА_1 було оглянуто на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не надано, тому вважає такий огляд недійсним, а факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі в стані алкогольного сп?яніння, а не під час виконання бойового завдання в умовах особливого періоду, вважає недоведеним; факту перебування ОСОБА_1 30.08.2024 року, від якого складено протокол про адміністративне правопорушення, в стані алкогольного сп?яніння не встановлено; до судового засідання не викликались свідки для надання пояснень.

Захисник зазначає, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , відомості про направлення та отримання ним судової повістки в матеріалах справи відсутні, копію постанови в межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 направлено не було, що свідчить про недотриманням судом першої інстанції вимог ст. 285 КУпАП. Вказує, що викладене свідчить про порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, та є безумовною підставою для скасування постанови.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника адвоката Скоробогатька Є.В., який підтримав апеляційну скаргу; вивчивши матеріали справи; дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його поновити з огляду на те, що оскаржуване рішення було винесено без участі ОСОБА_1 , а доводи апелянта про те, що він дізнався про наявність оскаржуваної постанови лише з повідомлення про оплату штрафу, матеріалами провадження не спростовуються, а тому є підстави для висновку про те, що строк апеляційного оскарження було пропущено із поважної причини та він підлягає поновленню.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; актом № 1812 від 29.08.2024 року відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків о 22:04 год. 29.08.2024 року.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає зокрема у випадку відмови військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу уповноваженої особи, яка виявила у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою, котре полягає у відмові військовослужбовця від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта стосовно того, що встановлено факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння, а не під час виконання бойового завдання в умовах особливого періоду, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, оскільки відповідно до протоколу від 30.08.2024 року ОСОБА_1 інкриміноване вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, складом якого охоплюється і відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння. Крім того, в протоколі зазначені пояснення самого ОСОБА_1 про те, що дійсно 29.08.2024 року приблизно о 21:00 год. він перебував на території АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду та військового стану у нетверезому виді, вживши алкогольні напої, а саме 200 грам коньяку, о 18:00 год. того ж дня. При цьому ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі та протокол підписав особисто. Також на підтвердження обвинувачення в матеріалах справи містяться: Акт № 1812 від 29.08.2024 року відмови на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності 2-х свідків 29.08.2024 року о 22:04 год.; письмові пояснення свідків, які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 29.08.2024 року о 22:04 год. від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Скоробогатька В.Ю. - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця