П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року Справа № 608/26/25

Номер провадження3/608/90/2025

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Яковець Н. В. ,

з участю секретаря Олійник О. С.

прокурора Шумінської О. І.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Луцьк Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , розлученої, працюючої лікарем-епідеміологом відділення ОЕД Чортківського МРЦ ДУ «Тернопільський ЦККП» МОЗ, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2025 року до Чортківського районного суду від управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу № 402 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 , будучи звільнена з посади головного спеціаліста відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Чортківського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 12.02.2024 о 13:33 год. подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнає повністю, просить суворо не карати, призначивши мінімальний розмір штрафу.

Вислухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, прокурора, який вважає, що в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить визнати її винною у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 цього ж Кодексу орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що відповідно до наказу № 345-К від 30.12.2022 «Про переведення державних службовців у Чортківське районне управління» ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Чортківського районного управління (місце роботи м. Чортків) з посадовим окладом згідно із штатним розписом та збереженням раніше присвоєного 4 рангу державного службовця.

Наказом № 83-К від 24.02.2023 ОСОБА_1 звільнено з 27.02.2023 з посади головного спеціаліста відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Чортківського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області за власним бажанням (п. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу»).

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 5 Закону України «Про державну службу» визначено, що на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 449/21 від 23.07.2021 (далі - Порядок), декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Відповідно до роз`яснень НАЗК щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 (зі змінами) суб`єкти декларування, які звільнились у період з 01.01.2023 до 11.10.2023 (включно) - подають декларацію з позначкою «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями - до 31.01.2024.

Відповідно до пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384 прийнятий 20.09.2023, набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, суб`єкти декларування зобов`язані були подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 31.01.2024.

Отже, ОСОБА_1 повинна була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність (при звільненні), не пізніше 23:59 год 31.01.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні лише 12.02.2024 о 13:33 год., тобто несвоєчасно.

ОСОБА_1 як головний спеціаліст відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Чортківського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області була належним чином ознайомлена із Законом України «Про запобігання корупції», що підтверджується попередженням про дотримання норм Закону України «Про запобігання корупції» для осіб, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, де стоїть підпис останньої.

Візуальним моніторингом публічних відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що до цього (раніше) ОСОБА_1 подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулі роки своєчасно, з дотримання вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджує її ознайомлення із вимогами вказаного вище закону та усвідомлення вчинюваних нею дій під час подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Також про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК та публікувалось у засобах масової інформації.

Пунктом 5 розділу II Порядку передбачено, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

ОСОБА_1 вказаних вимог Закону не дотрималась.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність, за період не охоплений раніше поданими деклараціями у ОСОБА_1 - відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади головного спеціаліста відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Чортківського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, та відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 12.02.2024 о 13:33 год. подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до відповідальності, зокрема те, що ОСОБА_1 раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необхідність накладення на неї стягнення в мінімальних межах санкції статті. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_1 стягнення сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

ОСОБА_1 порушила вимоги Закону України «Про запобігання корупції», який визначає засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, щодо системи об`єктивного фінансового контролю за майновим станом публічних службовців, тобто вчинене протиправне, винне діяння за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.

Відповідно до ст. .40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Враховуючи наведене, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 172-6, 221, 283-284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України (рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом

Постанова набрала законної сили «____» лютого 2025 року.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/26/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя Н. В. Яковець

Копію постанови видано «___»____________________202___ року.

Секретар: