Справа № 579/4/25
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2025 року Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Моргун О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої прибиральницею вокзалу, паспорт НОМЕР_1 ,

- за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 року серії ВАД № 601354 22 грудня 2024 року об 11 год. ОСОБА_1 порушила правила утримання свого собаки «Шарика», допустивши проникнення його на територію господарства ОСОБА_2 , чим завдала матеріальної шкоди, а саме собака з`їв курей, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність повернення їх на доопрацювання з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує серед іншого, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.ст.251, 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідальність за ч.1 статті 154 КУпАП настає за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частина 2 статті 154 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Частина 3 статті 154 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 року серії ВАД № 601354 складено неналежним чином, а саме, у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 року серії ВАД № 601354 зазначена частина 2 статті 154 КУпАП, за якою складено протокол.

Однак зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 року серії ВАД № 601354 вбачається, що 22 грудня 2024 року об 11 год. ОСОБА_1 порушила правила утримання свого собаки «Шарика», допустивши проникнення його на територію господарства ОСОБА_2 , чим завдала матеріальної шкоди, а саме собака з`їв курей.

Таким чином, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.3 ст.154 КУпАП, оскільки вчинила дії, передбачені частиною першою статті 154 КУпАП, що спричинили заподіяння шкоди майну людини.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 року серії ВАД № 601354 та доданих матеріалах відсутні докази, що містять інформацію про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 року серії ВАД № 601354, який є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, неможливо приймати до уваги як доказ у справі.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу , а протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 256 КУпАП, в якому серед іншого зазначаються інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), Малофєєва проти росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти росії (рішення від 20.09.2016 року, заява №926/08), винуватість у скоєнні правопорушення має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин неможливо зробити висновок про наявність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

За таких обставин, суд позбавлений можливості виконати вимоги ст. 280 КУпАП та прийняти законне рішення у справі без усунення вказаних недоліків у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, та з метою повного, всебічного та правильного розгляду адміністративного матеріалу, недопущення порушення прав особи, відносно якої складено адміністративний протокол, вказаний матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно повернути для належного оформлення та доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 245, 256, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП повернути ініціатору внесення для доопрацювання.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Моргун