П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/160/25

Провадження № 3/348/118/25

04 лютого 2025 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, на яку протягом року не накладали адміністративне стягнення,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №250997 від 15.01.2025 року, 03.01.2025 року близько 17:25 год. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила реалізацію алкогольних напоїв з марками акцизного податку відповідно до системи обліку даних РРО ДПС України з однаковими марками акцизного податку, в яких номери та серії збігаються, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнала, пояснила, що має ліцензію на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, всі алкогольні напої мають акцизні марки. Чому марки однакові, їй не відомо, товар вона закуповує у різних постачальників. Вважає, що вина її відсутня, штраф від податкової вона сплатила.

З`ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку; 2) роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками цього податку. Обидва склади - формальні.

Відповідно до п. п.226.1, 226.2 ст. 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Частина 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретну норму Закону України, яку порушила ОСОБА_1 , а лише вказано, що вона вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №250996 від 15.01.2025 року близько 17:25 год. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила реалізацію алкогольних напоїв з марками акцизного податку відповідно до системи обліку даних РРО ДПС України з однаковими марками акцизного податку, в яких номери та серії збігаються, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Разом з тим, у акті (довідці) фактичної перевірки № 75/3/09-19-09-01/ НОМЕР_1 від 06.01.2025 зазначено, що перевіркою встановлено факт реалізації пива «1715» вартістю 32 грн. та сигарети «Вінстон синій» вартістю 115 грн.; реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме за даними системи обліку даних РРОДПС України, в магазині реалізовано алкогольні напої з однаковими марками акцизного податку, номери та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО.

Як вбачається з наданих документів, та встановлено у судовому засіданні алкогольні напої, які продані ОСОБА_1 мають марки акцизного податку, але однакові.

У силу вимог ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

У силу вимог пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється (п.226.6 ст.226 Податкового кодексу України).

Пунктом 226.9 ст.226 Податкового кодексу України визначено, що вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку.

Таким чином, факт продажу алкогольних напоїв з однаковими акцизними марками не може вважатись продажем алкогольних напоїв без марок акцизного збору чи з підробленими марками акцизного податку.

Крім того, суд зауважує, що в акті (довідці) фактичної перевірки встановлено факт реалізації пива «1715», 0,5 л, по ціні 32,00 грн. та пачки сигарет «Вінстон синій» вартістю 115 грн., тоді як у додатку № 1 зазначено операції щодо продажу горілки «Хлібна душа 07», горілки «Дика воля 025»; горілки «Оригінальна 025», горілки «Неміров особ 05», горілки «Зубровка біла»; у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що продаж відбувся 03.01.2025, тоді як у додатку № 1 зазначено, що реалізація алкогольних напоїв з однаковими марками акцизного податку відбулася 14.05.2024,19.08.2024, 10.10.2024, 21.10.2024, 13.09.2023, 14.09.2023, 20.07.2023, 22.07.2023, 23.05.2023, 24.05.2023, 27.05.2023, 12.07.2023, 21.07.2023, 11.01.2024, 15.01.2024, 19.01.2024, 19.01.2024, 11.12.2023, 11.12.2023, 07.12.2023 та 07.12.2024.

Отже, вважаю, що у матеріалах відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 торгівлі алкогольними напоями з підробленими марками акцизного податку або без акцизних марок.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, адже діючи іншим чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законод авством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів без акцизних марок встановленого зразка.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст.62 Конституції України, п.1ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.156 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247,

ч. 1 ст. 156, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Івано-Франківський апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.

Повний текст постанови складений 04.02.2025.

Суддя Т.А.Бурдун