Справа № 373/155/25
Провадження № 3/373/86/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

Залеська А.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли від Відділу поліції №1 Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованого та проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №214571 від 07.01.2025 ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 07.01.2025 о 03:00 год. на 54 км автодороги Бориспіль-Дніпро він керував автомобілем марки «КІА Sorento», н/зн. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та на місці зупинки за допомогою спеціального приладу Драгер відмовилася, чим порушив п. 2.5 ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вини не визнав та пояснив, що дійсно 07.01.2025 близько 03:00 год. він керував автомобілем марки «КІА Sorento» та на 54 км а/д Бориспіль-Дніпро зупинився по власній потребі. У цей час до нього під`їхав поліцейський автомобіль, з якого вийшло двоє. Зав`язалась розмова з приводу того куди і звідки він їде в комендантську годину. Він є військовослужбовцем, а тому пояснив, що це по службі. Тоді поліцейський сказав, що вони мають право перевірити його на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу. Далі поліцейський показав прилад та пояснив, що після того як він подує в трубку на табло з`явиться якийсь показник і на нього буде складено протокол за керування у стані алкогольного сп`яніння. Одразу той поліцейський сказав, що такий самий прилад він може продути у медичному закладі у м. Борисполі, якщо захоче. Він розгубився, оскільки вперше був у такій ситуації, намагався з`ясувати, що конкретно від нього хочуть і, що він повинен робити, на що поліцейський кілька разів повторив, що у нього є право відмовитись від проходження тестування взагалі. Інший молодший поліцейський хотів, щось додати, але старший перебив його. ОСОБА_1 запевнив суд, що він був тверезим та фактично за порадою поліцейського не пройшов тестування. Роздруківку протоколу підписав там де йому показали, поспіхом в темноті. Просив виправдати його, оскільки сталось якесь непорозуміння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Овсієнко Ю.А. заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1. ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Наголосив на тому, що поліцейські при складанні протоколу не дотримались положень закону та нормативно-правових актів щодо порядку виявлення, фіксації та документування відповідного правопорушення. На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано як поліцейський в розмові з ОСОБА_1 усіляко схиляє останнього відмовитись пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, упереджено натягаючи, що тестування на приладі драгер щось обов`язково покаже. Звернув увагу, що на відео ніяких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не видно і про них поліцейський не говорить. Питання чи буде (чи готовий) ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейський йому не ставить. Натомість кілька разів наголосив, що він має право відмовитись від огляду на стан сп`яніння, як на місці так і в медичному закладі, додавши, що там такий же прилад. На думку захисника, поліцейський навмисно заплутує ОСОБА_1 , користуючись тим, що він вперше опинився в такій ситуації. На відео відсутня чітка та обґрунтована вимога поліцейського (або хоча б пропозиція) пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку: спочатку на місці зупинки з використання спеціального технічного засобу, а коли б водій відмовився або не погодився з показником приладу - у закладі охорони здоров`я. Якби у ОСОБА_1 дійсно були ознаки сп`яніння, поліцейський відсторонив би його від керування, однак ні протокол, ні додані до нього документи таких відомостей не містять.

Звернув увагу, що якщо поліцейський у тій ситуації сам визнає та проголошує, що у ОСОБА_1 є право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, то і протокол про адміністративне правопорушення не повинен був складатись, оскільки правопорушенням є винна, протиправна дія.

Вирішуючи питання притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Пунктом 2.5. ПДР України, невиконання якого інкримінується ОСОБА_1 , закріплено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

На виконання зазначених норм КУпАП розроблено регулятивні нормативно-правові акти, а саме: Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, який затверджено постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок №1103); Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735). Відповідні норми також включені у розділ ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Відповідно до п.2, п. 3 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими можуть бути: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.1 розділу ІІ згаданої Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд особи на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.6 Порядку №1103 та п.7 розділу І Інструкції №1452/735, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку №1103 п.6 розділу ІХ Інструкції №1395).

Згідно п.9 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для таких висновків.

За своїм характером усі правопорушення, які охоплюються диспозицією ст. 130 КУпАП є умисним. За правилами статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Особа, яка керує транспортним засобом, може бути притягнута до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (ст. 130 КУпАП), виключно тоді, коли водій транспортного засобу, маючи явні, (видимі) ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння, свідомо (умисно) відмовляється або в інший спосіб ухиляється від законної вимоги поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Тобто, з однієї сторони закон покладає на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу поліцейського огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а з іншої сторони вимагається, щоб вимога поліцейського до водія пройти відповідний огляд була законною з дотриманням порядку управління у цій сфері відносин.

Недотримання поліцейським відповідного порядку управління в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: недотримання порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки та недотримання процедури направлення водіїв транспортних засобів до закладу охорони здоров`я з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключає саму подію правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, тобто - не дає підстав кваліфікувати відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, як правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У цій справі протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №214571 від 07.01.2025, складений поліцейським ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області сержантом Сулимою Р.О., є свого роду звинувачувальним актом у відношенні ОСОБА_1 , якому по суті інкримінується відмова особи, яка керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто невиконання обов`язку на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (п. 2.5 ПДР).

Відповідно до ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортним засобом, морськими, річковими, малими, спортивними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, - підлягають відстороненню від керування транспортним засобом та суднами та оглядові на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів.

Примітним є те, що протокол Серії ЕПР1 №214571 не містить відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передання керування іншій - уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії. Також протокол не містить даних про тимчасове затримання транспортного засобу.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 долучено письмові документи, які суд оцінив наступним чином.

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальний технічних засобів ( Драгер 0601) визнається неналежним доказом, оскільки він не містить ні часу, ні результату огляду, не підписаний особою, яка проходила такий огляд та, вочевидь, не стосується події правопорушення, викладеної у протоколі, де зазначено, що відповідний огляд водій ОСОБА_1 не проходив (відмовився).

-Направлення на огляд водія транспортного засобу ( ОСОБА_1 ) з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Бориспільської БЛІЛ, виписане поліцейським 07.01.2025 о 03:00 год, є неналежним доказом, оскільки необхідність видачі цього направлення не відповідає обставинам, зазначеним у протоколі щодо відмови водія від медичного огляду ще на місці зупинки транспортного засобу.

-Акт огляду та затримання транспортного засобу від 06.01.2025, 13:30 також є неналежним доказом у цій справі, оскільки він фіксує огляд та вилучення транспортного засобу «Ravon R4» р/н НОМЕР_2 , який не має жодного відношення до події, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.01.2025.

-Довідки за підписом начальника ВП №1 (м. Переяслав) Бориспільського РУП підполковника В. Івасенка від 13.01.2025 свідчать, що за даними інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 на право керування транспортними засобами категорії «В» та раніше не притягувався за правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, а тому інкриміновані йому дії не мають ознак повторності.

Суд також дослідив відеозапис з «бодікамери» поліцейського № 854791, яким зафіксована подія 07.01.2025 о 03:00 на 54 км автодороги Бориспіль-Дніпро з участю водія ОСОБА_1 та двох поліцейських (а.с.7).

Долучений до протоколу диск має кілька окремих файлів відеозапису, який розпочинається з того, що працівники поліції та ОСОБА_1 знаходяться на узбіччі дороги, позаду службового автомобіля. Жоден з файлів відеозапису не містить спілкування працівника поліції з водієм з приводу виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), про які йде мова у протоколі Серії ЕПР1 № 214571. На відео також не зафіксовано проведення поліцейським зовнішнього огляду водія та виявлення у нього відповідних ознак. За спостереженням суду жодних видимих ознак алкогольного сп`яніння на відеозаписі у ОСОБА_1 не має, його мова чітка, поведінка стримана, рухи є звичайними, забарвлення обличчя типове, що не дозволяє суду навіть припустити, що він перебуває в нетверезому чи іншому зміненому стані. На відео також видно, що один поліцейський (вочевидь, з нагрудною камерою) перебуває за кадром, а інший у кадрі. Той поліцейський що в кадрі розказує ОСОБА_1 , що він може тут і зараз пройти огляд на стан сп`яніння з використанням приладу Драгер шляхом продувки, тоді прилад покаже дані на табло і за їх результатами на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, а може поїхати з ними до медичного закладу, де також є подібний прилад і там продути. Коли ОСОБА_1 намагається зрозуміти поліцейського та задає питання, що саме він повинен робити, поліцейський чітко та однозначно відповідає, що він ( ОСОБА_1 ) має право взагалі відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Про таке «право» водія поліцейський повторив ОСОБА_1 кілька разів. У свою чергу, ОСОБА_1 не полишає спроби розібратись, що це означатиме для нього. На це поліцейський відповів, що у протоколі «напишуть, що відмовився і все». У цей момент поліцейський, що за кадром, почав говорити слова на кшталт: «це прирівнюється…», але інший (той що в кадрі) перебив його словами: «направим протокол в суд і там вирішать». ОСОБА_1 виглядає розгубленим, а поліцейський, що за кадром, питає у старшого напарника, що врешті йому писати, на що старший відповів: «пиши, що відмовився». Все, що відбувалось далі, у тому числі: процедура складання протоколу, роз`яснення особі прав, пропозиція надати письмові пояснення до протоколу, підписання протоколу тощо на відеозаписі немає.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 жодного разу не притягувся судом ні за яке правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі і за ст. 130 КУпАП.

З врахуванням усього вищевикладеного, суд приймає як аргументовані пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він вперше був у такій ситуації і не зміг зрозуміти поліцейських, не усвідомлював наслідків ні їхніх, ні своїх дій, оскільки чітких та зрозумілих вимог щодо проходження огляду на стан сп`яніння йому поліцейські не висували та, відповідно, не пояснювали, що саме він повинен був робити, чи то продувати трубку приладу Драгер на місці, чи то їхати до закладу охорони здоров`я, та яка у тому була потреба.

Суд також погоджується з позицією захисника, що поліцейський не дотримався положень ст. 266 КУпАП та спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду.

Як встановлено з відеозапису поліцейський не повідомив ОСОБА_1 жодних підстав (необхідності) для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння та не висунув зрозумілої та чіткої вимоги пройти відповідний огляд у встановленому законом порядку. Поліцейський лише довів до відому ОСОБА_1 , що у них є право та можливість перевірити його на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального засобу і притягнути його до відповідальності, якщо прилад покаже результат. Водночас, поліцейський повідомив, що перевірка таким приладом може бути проведена або на місці зупинки або в медичному закладі. Жодного запитання щодо готовності водія пройти відповідний огляд задано не було. Відповідно, за таких обставин поліцейський не отримав і не міг отримати від ОСОБА_1 ні згоди, ні відмови на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такої пропозиції, а тим більше вимоги фактично не прозвучало. Кожного разу, коли ОСОБА_1 намагався з`ясувати як він має діяти і що від нього вимагається, відповідь поліцейського була одна - що він має право відмовитись від проходженні будь-якого огляду. На переконання суду така відповідь обумовлена тим, що у тій ситуації у поліцейського не було підстав вимагати від ОСОБА_1 виконання обв`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР.

Крім цього, судом не встановлено, що у поліцейського взагалі були підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вписані в протокол ознаки перебування його у стані алкогольного сп`яніння не підтвердились ні письмовими доказами, ні відеозаписом.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи у страві про адміністративне правопорушення мають тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08.07.2020 по справі 463/1352/16-а (пункт 39), - недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Ретельно проаналізувавши докази та встановивши обставини справи, суд дійшов висновку про недотримання працівниками поліції законодавчо визначеного порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Вимога пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я поліцейським не була висунута, оскільки для такої вимоги у нього не було підстав, а відтак з боку ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, не було відмови чи інший проявів ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд встановив відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та недоведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні, що згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись 245, п.1 ст. 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя А.О. Залеська