Справа № 164/397/24 Провадження №33/802/121/25 Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р.В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді Гапончука В.В.,

захисника Лісовецького А.В. Покидюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , та захисника Покидюка Миколи Васильовича в інтересах особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 09 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Маневицького районного суду суду Волинської області від 09.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 496517 від 08.02.2024 року, ОСОБА_1 08.02.2024 року, біля 23 години 32 хвилин, в селі Оконськ по вулиці Кринична, Камінь-Каширського району Волинської області, керував автомобілем марки „RENAULT DUSTER, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп?яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 та його захисник в поданих апеляційних скаргах вважають постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та ухваленою з порушенням норм процесуального права. Вказують, що судом не вжито достатніх заходів для належної перевірки усіх обставин, що підлягають з`ясуванню під час розгляду справи та не надано належної і об`єктивної оцінки доказам з точки зору належності, допустимості та достовірності, внаслідок чого прийняв передчасне рішення щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Просять постанову скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин, зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 496517 від 08.02.2024 року, за змістом якого він 08.02.2024 року, біля 23 години 32 хвилин, в селі Оконськ по вулиці Кринична, Камінь-Каширського району Волинської області, керував автомобілем марки „RENAULT DUSTER, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп?яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «ДРАГЕР 6810» згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.02.2024 року згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- рапортом працівника поліції;

- DVD-R диском з відеозаписом відносно ОСОБА_1 .

В своїх показаннях, даними в суді першої інстанції, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони являються поліцейським і були на місці події. Вказали, що неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, проте ОСОБА_1 категорично відмовився. Стверджували, що ОСОБА_1 говорить неправду з приводу того, що він, ОСОБА_1 , під час складення протоколу виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Вважали, що ОСОБА_1 таким чином хоче уникнути відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Посилання сторони захисту, як на підставу для скасування судового рішення, про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Крім того долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи із нагрудної боді-камери поліцейського не дають суду підстав вважати, що у зв`язку з неможливістю огляду п`яти файлів з семи було втрачено відомості, які могли б суттєво вплинути на розгляд даної справи. Таким чином відсутність безперервного відеозапису, на що посилається сторона захисту, жодним чином не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки сторона захисту не довела, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом, спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

З огляду на наведене, керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , та захисника Покидюка Миколи Васильовича в інтересах особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 09 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук