Справа № 375/1777/24
Провадження № 3/375/54/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року селище Рокитне

Cуддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., за участі адвоката Гордієнка П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у квартирі АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2024 року о 20 год 24 хв водій ОСОБА_1 на вул. Заводській, 3 у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом, а саме автомобілем BMW 520I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі, результат огляду позитивний водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком № 142 від 17 жовтня 2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 5 лютого 2025 року захисник Піліпова Р.В. клопотав про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів та його заперечень, які надійшли до суду 26 грудня 2024 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Гордієнко П.В. пояснив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який отримав численні контузії в зоні бойових дій та має проблеми з хребтом, у зв`язку з цим ОСОБА_1 приймав медичний препарат Pregabalini/Gabana, який йому призначив лікар. Разом з цим, після складання протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 звернувся до лікаря судово-медичного експерта кандидати медичних наук ОСОБА_2 , який надав висновок № 0412/24, відповідно до якого прегабалін виводиться через нирки із сечею; наявність пребагаліну в сечі свідчить лише про його прийом, який стався в проміжок часу від кількох годин до десятків годин до забору сечі. Дані такого аналізу сечі не дозволяють визначити не тільки ступінь, а і сам факт наркотичного сп`яніння. Зазначене зводиться до відсутності судово-медичних даних щодо можливого впливу на керування транспортним засобом. Отже припущення, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння у період забору сечі на аналіз не підтверджується судово-медичними даними. Захисник додатково пояснив, що ОСОБА_1 заперечував проти забору сечі, а натомість просив зробити аналіз крові, щоб визначити ступінь наркотичного сп`яніння, оскільки він місяць тому приймав за рецептом препарат Pregabalini/Gabana, про що повідомляв працівників поліції.

Адвокат також зазначив, що відносно ОСОБА_1 складено три протоколи за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, адвокат вказував, що для отримання достовірного результати з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, необхідно було здати кров, але ОСОБА_1 в цьому було відмовлено.

Посилаючись на зазначене, захисник ОСОБА_1 адвокат Гордієнко П.В. просив не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, оскільки він є військовослужбовцем.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У пункті 2.9 «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 підтверджується поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152929 від 17 жовтня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 130 КУпАП,

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 17 жовтня 2024 року;

- висновок № 142 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий Комунальним некомерційним підприємством Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна лікарня» 17 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

- акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17 жовтня 2024 року;

- рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 17 жовтня 2024 року;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері.

Наявними матеріалами також підтверджується, що при складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районного суді Київської області. Зазначений протокол ОСОБА_1 підписав без будь-яких заперечень щодо порядку його складання, оформлення, змісту, форми.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши позицію захисту, суд (суддя) не встановив підстав для закриття провадження у справі та вважає, що правомірно дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною1 статті 130 КУпАП.

Також враховується, що ОСОБА_1 як особа, яка отримувала посвідчення водія, є таким, що проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на право керування транспортним засобами, є знання Правил дорожнього руху.

Разом з цим, необхідно зазначити, що належних та допустимих доказів на спростоування висновку № 142 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого Комунальним некомерційним підприємством Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна лікарня» 17 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП доведена повністю та підтверджується зібраними у справі доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за статтями 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

Згідно з вимогами статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до вимог пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Частиною 1 статті 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Марина СМИК