Справа № 729/105/25
3/729/105/25 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретаря Шлапак Н.А., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 (м.Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , який не одружений, не працює, раніше притягувався до адмінвідповідальності,

за ч.5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 01.12.2025 року о 10 год 59 хв. в с.Осокорівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 1 керував транспортним засобом ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом та вчинив дане правопорушення повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 а ПДР та скоїв адмінправопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 01.12.2025 року о 10 год 59 хв в с.Осокорівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 1 керував транспортним засобом ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою від 16 січня 2025 року адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно № 3/729/105/25.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП визнав повністю. У вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП вину не визнав. У судовому засіданні пояснив, що 01.12.2024 він керував транспортним засобом ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 в с.Осокорівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 1. Його зупинили працівники поліції , які попрохали надати посвідчення водія, він пояснив, що посвідчення водія не має. Після цього працівники поліції повідомили, що він має ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікувальній установі. Він відмовився від проходженя огляду, оскільки в цей день не вживав спиртні напої та не мав бажання його проходити. Працівниками поліції на нього було складено протоколи за ч.5 ст. 126 КУпАП, та за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до такого висновку.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1 а ПДР).

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно частин 2-4 ст. 126 КУпАП визначена відповідальність за: 2) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом ; 3) керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; 4) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №832259 та ААД № 832242 від 01.12.2024, які є документами, що засвідчують факт неправомірних дій, є одними із джерел доказів; постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керував автомобілем, не маючи права керування транспортними засобами; довідкою територіального сервісного центру №7443 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС), в якій зазначено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням, в якому зазначено, що водій відмовився від проходження огляду; зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 01.12.2025 року в с. Осокорівка по вул. Шевченка, працівниками поліції був зупинений транспортний засіб, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . На відеозаписі чітко видно, що водій повідомив працівникам поліції, що не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, за що раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Також працівники поліції при спілкуванні з останнім повідомили, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в тому числі - запах з порожнини рота. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував, що напередодні вживав спиртні напої. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу, а також в лікувальному закладі відмовився. Пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції виконали вимоги вищезазначеної Інструкції, послідовність їх дій відповідає нормам Закону.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Право в суспільстві відображається в поведінці його членів та має вид соціального факту. Встановлені в суспільстві правила поведінки є обов`язковими для всіх членів суспільного життя. За порушення особи встановлених правил поведінки в суспільстві передбачається юридична відповідальність.

Вид і міра покарання за вчинення діяння, передбаченого ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.

Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чи ні.

Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху та має посилену юридичну відповідальність в суспільстві.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи зазначені докази, характер вчинення правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.1 а та п. 2.5 ПДР, а також у відповідності до ст. 36 КУпАП про можливість застосування до правопорушника адміністративного стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стаття 30 КУпАП із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 1251-ІХ від 16.02.2021 року, не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 35, ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130, 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений особою, щодо якої він застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі несплати штрафу у встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко