П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву про самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б. у справі №308/576/25 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №212859 від 04.01.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла справа №308/576/25 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №212859 від 04.01.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 року дана справа передана на розгляд судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Наталії Богданівні.

Суддею Ужгородського міськрайонного суду Шумило Н.Б. заявлено самовідвід у даній справі на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, який мотивовано тим, що представником Гуч О.П. , відносно якого розглядається протокол про адміністративне правопорушення, є адвокат Луцак Вячеслав Ярославович , який працював в Ужгородському міськрайонному суді на посаді секретаря судового засідання разом із суддею Шумило Н.Б.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 року дана заява про відвід передана на розгляд головуючому судді Бенца К.К.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали справи №308/576/25, враховуючи доводи та обґрунтування заявленого відводу, суд приходить до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, які передбачають порядок розгляду заяви про відвід.

Відповідно до ст. ст. 2, 246 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, як і провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється згідно з цим Кодексом та іншими законами України.

При розгляді заяви про відвід судді суд зважає на те, що хоча за змістом ст. 7 КУпАП вирішення питань притягнення особи до адміністративної відповідальності по аналогії заборонено, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що встановлюють протиправність суспільної поведінки, проте немає жодних обмежень на застосування аналогії при застосуванні норм процесуального характеру.

Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Суд вважає за можливе застосувати аналогію права, та застосувати норми найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права, при вирішенні питання про відвід.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст.129 Конституції України, ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Підстави для відводу судді чітко передбачені вимогами статей 75, 76 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4 ) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.75, ст.76 КПК України).

Згідно ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б. розглядається справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (справа № 308/576/25)

Із заяви про самовідвід слідує, що такий заявлено у зв`язку із тим, що представником ОСОБА_1 є адвокат Луцак Вячеслав Ярославович, який працював в Ужгородському міськрайонному суді на посаді секретаря судового засідання разом із суддею Шумило Н.Б.

У матеріалах справи міститься ордер про надання правничої допомоги серії АО №1159724 від 23.01.2025 року, за умовами якого адвокат Луцак Вячеслав Ярославович здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 .

Наказом керівника апарату суду №192/02-08 від 16.04.2021 року " Про встановлення підпорядкування ОСОБА_2 " встановлено підпорядкування ОСОБА_2 секретаря судового засідання , відносно судді цього ж суду - судді Шумило Н.Б. , починаючи з 16 квітня 2021 року.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості. Існує два методи встановлення того, чи є суд неупередженим: перший полягає в спробі визначити особисте переконання або зацікавленість у справі конкретного судді, а другий - у визначенні того, чи зміг суддя забезпечити гарантії, що дають змогу позбавитися будь-яких правомірних сумнівів з цього питання.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

За викладених обставин враховуючи, що представник ОСОБА_1 працював в Ужгородському міськрайонному суді на посаді секретаря судового засідання разом із суддею Шумило Н.Б. , з метою недопущення виникнення щонайменших сумнівів в об`єктивному та неупередженому розгляді суддею справи про адміністративне правопорушення, для забезпечення умов, за яких як у сторін по справі, так і у будь-якого незацікавленого у вирішенні справи стороннього спостерігача, не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд вважає за можливе задовольнити заяву про самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 246 КУпАП, ст.ст. 2, 21, 75, 76, 80 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б. про самовідвід у справі №308/576/25- задовольнити.

Відвести суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП , за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №212859 від 04.01.2025 року (справа № 308/576/25)

Передати справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (справа № 308/576/25) до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Бенца К.К.