ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Єрмолаєвої Д. І.

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката Ткаченка Д. В.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 16 грудня 2024 року о 16:30 водій ОСОБА_1 у м. Дніпро на перехресті вул. Степана Бандери та пр. Лесі Українки, керуючи транспортним засобом «DAF», державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по пр. Лесі Українки праворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення на штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, обраний судом вид адміністративного стягнення є надто суворим. Суд не взяв до уваги обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому адміністративному правопорушенні, він не перебував в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, має страховий поліс, що зумовлює до компенсації завданих матеріальних збитків, за професією є водієм, правопорушення вчинено не умисно. Позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців залишить його без заробітку та можливості утримувати сім`ю.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого вказує на необґрунтованість її доводів. Зазначає, що відсутні докази працевлаштування апелянта у ТОВ ЕКОСБУД, а характеристика не є таким доказом, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, таких як вихідний номер, дата, адресат, не долучено повноваження директора товариства тощо. Не відповідає дійсності обставина, на яку посилається апелянт, щодо його щирого каяття у вчиненні правопорушення. На його думку, накладене стягнення на апелянта є справедливим та не підлягає зміні.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та, з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення стягнення.

В судовому засіданні потерпілий та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанову суду першої інстанції вважали законною та обґрунтованою, а накладене адміністративне стягнення справедливим.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та вислухавши думку учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

За вимогами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у постанові суду, в апеляційній скарзі не оспорюються та вину останній визнає повністю, а тому відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційним судом не переглядаються.

Доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження ОСОБА_1 з призначеним йому видом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, що, на його думку, є надто суворим стягненням.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, останній двічі притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, є справедливим та відповідає тяжкості скоєного правопорушення.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується в повній мірі з огляду на таке.

За вимогами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху...

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Апеляційний суд враховує встановлені судом обставини скоєного правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_1 , проявивши неуважність до дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності маневру, не надав переваги у русі автомобілю, що здійснював маневр повороту на дозволений зелений сигнал світлофора та скоїв зіткнення з транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

При цьому вину у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_1 в суді першої інстанції не визнавав, однак під час апеляційного перегляду останній її повністю визнав, щиро розкаявся та просив змінити накладене стягнення на штраф, оскільки він є водієм, а позбавлення права керувати транспортними засобами призведе до відсутності заробітку та неможливості відшкодувати завдані збитки.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зважає на особу ОСОБА_1 , який офіційно не працевлаштований, раніше притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладалося стягнення у виді штрафу відповідно до постанов Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року та Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року, що свідчить про систематичність порушення ним правил дорожнього руху.

Таким чином, з огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП, є співмірним вчиненому правопорушенню, необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а відтак її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун