Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1103/24 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Номер провадження №33/4805/94/25
Категорія ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Кожукало Валентини Андріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП № 291/1103/24 та за ч.5 ст.126 КУпАП №291/55/24, присвоєно об`єднаній справі єдиний номер 291/1103/24.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 13.01.2024 о 10 год 48 хв в с-щі Ружин Бердичівського району Житомирської області по вул Київській, керував транспортним засобом автомобілем Audi A8, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, а саме відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 22.08.2024 о 21 год 50 хв в с-щі Ружин Бердичівського району Житомирської області по вул. Київській, поблизу будинку, 37, ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст.126 КУпАП, повторно керував транспортним засобом автомобілем Audi A8, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначив, що порушень ПДР ним не допущено і матеріалами справи не підтверджено. Від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся, натомість працівники поліції повезли його на інший виклик, мотивуючи це тим, що вони основний екіпаж, у зв`язку з чим він сам поїхав до лікарні та здав кров. За результатом токсикологічного дослідження в крові етилового спирту не виявлено, проте, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги цей доказ. Також вказав, що в порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд самостійно викликав та допитав інспектора поліції, який складав протокол та на підставі його показів ухвалив оскаржувану постанову. Також вважає, що відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, є недопустимим доказом, оскільки містить лише деякі фрагменти, а повного відеозапису до матеріалів справи не надано. Щодо ч.5 ст.126 КУпАП зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП оскаржується у судовому порядку, що впливає на склад вказаного правопорушення, у зв`язку з чим просив суд першої інстанції розгляд справи відкласти, проте суд вказане клопотання не розглянув. Звернув увагу, що перебуваючи за кермом 13.01.2024 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки відвозив до лікарні вітчима, для надання невідкладної медичної допомоги. Окрім того, зауважив, що суд розглянув справу без його участі, не зважаючи на наявність клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. На його думку, оскаржувана постанова не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а тому підлягає скасуванню.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.5 ст.126 КУпАП за обставин, установлених в постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААБ №263490 від 13.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 13.01.2024 о 10 год 48 хв в с-щі Ружин Бердичівського району Житомирської області по вул Київській, керував транспортним засобом автомобілем Audi A8, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.30).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №170576 від 22.08.2024 вбачається, що 22.08.2024 о 21 год 50 хв в с-щі Ружин Бердичівського району Житомирської області по вул. Київській, поблизу будинку, 37, ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст.126 КУпАП, повторно керував транспортним засобом автомобілем Audi A8, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.1).

Згідно вимог пункту 2.1.а) Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п.2.5, 2.1.а) Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 263490 від 13.01.2024, серії ААД № 1705576 від 22.08.2024 (а.с.1,30); розпискою про роз`яснення прав передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.34); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5626 від 01.11.2023 (а.с.32); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу він відмовився (а.с.31); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся, у зв`язку з його відмовою (а.с.33); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії БАД № 952280 від 13.01.2024 за ч.2 ст.122 КУпАП, ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.37,23,2); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії ЕНА № 2891757 від 22.08.2024 (а.с.4); рапортом поліцейського інспектора СРПП ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області В. Вирового (а.с.3); дисками з відеозаписами подій за 13.01.2024 та 22.08.2024 (а.с.12,39).

По обох епізодах ОСОБА_2 був ознайомлений зі складеними відносно нього протоколами про адміністративні правопорушення, постановами про притягнення його адміністративної відповідальності за порушення ПДР та іншими оформленими працівниками поліції документами.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративних правопорушень та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, в діях ОСОБА_2 .

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 13.01.2024 беззаперечно відмовився від законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Посилання в суді апеляційної інстанції на ту обставину, що судовим рішенням було скасовано постанову серії № БАД № 952280 від 13.01.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ПДР, а тому зупинку транспортного засобу не можна вважати законною, як і наступні дії працівників поліції, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. У даному випадку, після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , його було проінформовано щодо мотивів зупинки та повідомлено про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а тому подальші дії водія регламентувалися нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Враховуючи, що під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису згідно ч. 2 ст.266 КУпАП, то присутність свідків у даному випадку не була обов`язковою.

Щодо доводів апеляційної скарги про вчинення правопорушення за події від 13.01.2024 в умовах крайньої необхідності, то слід зазначити, що такі обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції з власної ініціативи викликав та допитав працівника поліції ОСОБА_3 в якості свідка, не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, а саме: 13.01.2024 року було винесено постанову серії БАД № 952280 та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн (а.с.2). Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 19.12.2024 у справі № 291/164/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії БАД № 952280 від 13.01.2024 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, відмовлено. Зазначене судове рішення ОСОБА_2 не оскаржувалось та набрало законної сили 06.01.2025.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність повторюваності, як кваліфікуючої ознаки, визначеної ч.5 ст.126 КУпАП, є безпідставними.

Відеозаписом події від 22.08.2024 підтверджено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та був зупинений за порушення ПДР, про що його було проінформовано працівниками поліції. Під час перевірки документів встановлено відсутність у ОСОБА_2 посвідчення водія. Останньому були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також ознайомлено зі складеними відносно нього адміністративними матеріалами.

Порушень під час оформлення адміністративних матеріалів за вказаним епізодом працівниками поліції не допущено, а подальше скасування судовим рішенням постанови серії EНА №2891757 від 22.08.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за порушення ПДР, не виключає наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам, які не мають ознак монтування, містять фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, у діях ОСОБА_2 .

Протоколи про адміністративні правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Інші зазначені у скарзі обставини були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Також, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції щодо розгляду справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та повністю погоджується з мотивами такого процесуального рішення, які детально наведені в оскаржуваній постанові.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дослідив докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ружинського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич