ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/6172/24 Головуючий в 1 інст. Котляр А.М.
Провадження №33/807/260/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Мухіна А.А., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя 10 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працівника поліції, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 10 листопада 2024 року о 19:41 годині водій ОСОБА_1 в м. Запоріжжі, Хортицькому районі, по вул. Стародніпровській, 5 керував автомобілем KIA SPORTAGE реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом допущений формальний підхід під час розгляду справи, не встановлено всіх обставин, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені вимогами ст. 280 КУпАП, що в свою чергу призвело до ухвалення рішення, яке є незаконним.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що він не керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі, керування автомобілем здійснював його батько, про що ним було зазначено поліцейським.

Вважає, що суд в оскаржуваній постанові, здійснюючи опис відеозапису події, на підставі якого суд зробив висновок про керування ним транспортним засобом, суд вийшов за межі адміністративного правопорушення, яке зазначено в протоколі.

Стверджує, що долучений до справи відеозапис події не є повними та безперервним. Момент керування ним транспортним засобом та його зупинки на відеозаписі відсутній. Крім того, чотири файли відеозапису події здійсненні не на службовий портативний відеореєтсратор поліцейського, відомості про який відсутні в протоколі. Вказує, що 5 файл відеозапису події, який здійснений на портативний відеореєстратор, про що свідчить його назва, містить час та дату фіксації, яка відповідає обставинам справи, але не підтверджує факту керування ним транспортним засобом у час та місці, викладені в протоколі.

Посилається на порушення порядку проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки поліцейським в направленні зазначено про виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння. Отже вважає, що у лікаря - нарколога не було фактичних підстав для проведення медичного огляду за ознаками алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт зазначає про недійсність висновку лікаря - нарколога через його проведення поза межами двохгодинного строку, визначеного ст. 266 КУпАП.

У зв`язку з наведеними порушеннями просить постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити.

У судовому апеляційного суду, адвокат Мухін А.А. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що єдиним доказом в справі є покази свідка ОСОБА_2 , який по приїзду співробітників поліції привітався з ними. Крім того, не відомо походження в нього на транспортному засобі «проблискових маячків». Вказав, що відеозаписи події не відображають місця та часу події. Наголосив, що ОСОБА_1 не оспорював того, що вживав алкогольні напої в гаражі. Звернув увагу на порушення процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 , визначену ст. 266 КУпАП, а саме проведення огляду поза межами 2-х годинного строку.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив про наявність у нього конфліктної ситуації з керівництвом, яка може бути наслідком оскаржуваних подій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 170771 від 11 листопада 2024 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 9724 від 11 листопада 2024 року (а.с.4);

- відеозаписом події (обкладинка справи).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані, зокрема алкогольного сп`яніння.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у водія транспортного засобу, в зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається із матеріалів справи, 10 листопада 2024 року о 19:41 годині водій ОСОБА_1 в м. Запоріжжі, Хортицькому районі, по вул. Стародніпровській, 5 керував автомобілем KIA SPORTAGE реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України.

При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність відеофіксації безпосередньо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак цей факт підтверджується сукупністю інших доказів в справі, які суд не може залишити без уваги.

Так, відеозаписом події зафіксовано приїзд співробітників поліції на виклик заявника ОСОБА_2 , який зазначив, що водій транспортного засобу KIA SPORTAGE під час руху на проїзній частині дороги здійснював маневри, які могли спричинити настання дорожньої-транспортної пригоди, внаслідок чого він продовжив здійснювати рух за ТЗ KIA SPORTAGE та зателефонував на «лінію 102». Вищезазначені обставини за участю заявника ОСОБА_2 зафіксовані біля гаражу, де перебуває водій ТЗ KIA SPORTAGE ОСОБА_1 поряд з автомобілем, інші особи, зокрема як стверджує ОСОБА_1 його батько, відсутні. Під час з`ясування обставин за викликом заявника, ОСОБА_1 вказує, що за кермом перебував його друг. Однак, при подальшому з`ясуванні обставин, ОСОБА_1 висуває версію, що автівкою керував його батько. Слід зазначити, що з початку відеозапису події, ОСОБА_1 не оспорює факт того, що саме він заїхав до гаражу, а заперечує лише факт керування у нетверезому стані, наполягаючи на тому, що вживав алкогольні напої вже після того, як загнав автомобіль у гараж.

Через певний проміжок часу, на місці події прийшов чоловік, який представився батьком ОСОБА_1 та повідомив, що він керував ТЗ KIA SPORTAGE. При цьому, жодних пояснень щодо обставин вказаних заявником ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 не надає. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейський виявляє у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Слідує пропозиція пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 надає згоду. По прибуттю до закладу охорони здоров`я з`ясовано, що у зв`язку з оголошенням у м. Запоріжжі повітряної тривоги, медичний огляд осіб не проводиться лікарем. По закінченню дії повітряної тривоги, ОСОБА_1 пройшов медичний огляд за результатами якого лікарем-нарколог встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд зауважує, що відеозапис наявний у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду у даній справі.

Отже, з огляду на сукупність зафіксованих обставин, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, а позиція останнього спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за допущене ним правопорушення.

На посилання апелянта про порушення проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_3 , оскільки в направленні зазначено про виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння, через що у лікаря - нарколога не було фактичних підстав для проведення медичного огляду за ознаками алкогольного сп`яніння, слід зазначити наступне.

Так, положеннями Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, відповідно до п. 2 розділу І якої, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктами 3, 4 розділу І цієї Інструкції встановлені наступні ознаки: алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; наркотичного сп`яніння - наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, з урахуванням відсутності у поліцейського спеціальних знань у сфері медичної галузі, останнім на місці події були виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, які частково відносяться як до стану алкогольного сп`яніння так і до стану наркотичного сп`яніння. Оскільки, дві з трьох зазначеним ним ознак відносилась до стану наркотичного сп`яніння, поліцейським в направленні зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Разом із цим, лікарем наркологом після проведення медичного огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння було встановлено перебування останнього саме у стані алкогольного сп`яніння.

На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції та лікарем медичного закладу було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

На доводи апеляційної скарги про недійсність висновку лікаря - нарколога, через його проведення поза межами двохгодинного строку, визначеного ст. 266 КУпАП слід зазначити, що відеозаписом події зафіксовано доставлення поліцейськими водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння в межах двогодинного строку, визначеного ст. 266 КУпАП. Проте, з об`єктивних причин, зокрема оголошення повітряної тривоги, лікарем наркологом огляд ОСОБА_1 не був проведений одразу по його прибуттю. По закінченню дії повітряної тривоги, ОСОБА_1 був оглянутий лікарем наркологом, яким встановлено і на цей час перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що медичний висновок складений поза межами 2-х годинного строку з моменту виявлення працівником поліції відповідних ознак, апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не спростовують результатів огляду ОСОБА_1 , а саме факту перебування в стані алкогольного сп`яніння.

На твердження сторони захисту, що відеозапис події здійснений не на службовий відеореєстратор слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які безпосередньо відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність відображеної на відео інформації переконує у керуванні ОСОБА_1 , автомобілем в зафіксованому стані алкогольного сп`яніння.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Таким чином, на переконання судді апеляційного суду, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція останнього спрямована на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/6172/24