Справа № 484/581/25
Провадження № 3/484/485/25
Постанова

іменем України

04.02.2025 року м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, народилась м.Канів Черкаська область, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , військовослужбовець Збройних сил України, який займає радіотелеграфіста радіостанції В/ч НОМЕР_1 , звання солдат

за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,

встановив

18.01.2025 року, військовослужбовець солдат в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 самовільно залишила військову частину та була відсутня на військовій службі без поважних причин з 18.01.2025 року 08 години по 20.10.2025 року до 13 години, тобто 2 доби та 5 годин, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала факт самовільного залишення в/ч НОМЕР_2 з 18.01.2025 року 08 години по 20.10.2025 року до 13 години, тобто 2 доби та 5 годин. Суду пояснила, що коли вона з`явилась до військової частини у неї відбирали пояснення з приводу її відсутності, також вона розписувалась в протоколі про адміністративне правопорушення, однак не в тому, що долучено до матеріалів справи. Просила закрити провадження у справі через порушення допущенні при складанні протоколу. Зазначає, що в протоколі стоять не її підписи, протокол складено за ч.3 ст.172-11 КУпАП, тобі як вчиненні нею дії мають бути кваліфіковані за ч.4 ст.172-11 КУпАП.

04.02.2025 року до суду через систему Електронний суд представник ОСОБА_1 адвокат Дем`яненко А.С. до суду надав письмові пояснення, де просив закрити провадження у справу за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного.

За змістом частини 3 статті 172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків; документами та речовими доказами тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24 березня 1999 року (далі Статут) військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

В п. 11 Статуту передбачено які на військовослужбовців покладено обов`язки для необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищуватирівень військовихпрофесійних знань,вдосконалювати своювиучку імайстерність,знати тавиконувати своїобов`язки тадодержуватися вимогстатутів ЗбройнихСил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Пунктом 16 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Також, пунктом 127 Статуту визначено, що солдат у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

В пункті 128 Статуту закріплено, що солдат зобов`язаний зокрема: підтримувати нависокому рівніособисту бойовуготовність; сумлінновивчати військовусправу,зразково виконуватисвої службовіобов`язки; додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

При цьому в ст. 26 Статуту закріплено, що військовослужбовець залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несе дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби при перебуванні на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

До протоколу про адміністративне правопорушення, окрім документів щодо особи військовослужбовця, додано пояснення ОСОБА_1 написані нею власноручно, де вона підтвердила факт відсутності в пункті тимчасової дислокації польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що проводила час на власний розсуд; пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт самовільного залишення в/ч НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_1 .

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його характеризуючі дані, ступінь його вини, суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеного санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Керуючись статтями 280, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив

визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривен в дохід держави.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_1 в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя