Номер провадження 3/523/225/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2025 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135017 від 23.09.2024 року, ОСОБА_1 23.09.2024 року о 08:03год., в м. Одесі, шосе Київське 12/1, керував транспортним засобом «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер ARML 0415. Зафіксовано на н/к 471516, 471602, чим порушив п. 2.9.а. ПДР.

Пунктом 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 22.03.2001 р. встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Положення ст. 280 КУпАП України, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції вищеназваної статті, вина особи є обов`язковою ознакою правопорушення, її відсутність вказує на відсутність суб`єктивної сторони правопорушення і як наслідок виключає склад правопорушення в цілому.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

На адресу суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Толпиго Дениса Миколайовича, надійшли письмові пояснення про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в якому він зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає в повному обсязі, та наводить свої заперечення проти доводів протоколу про адміністративне правопорушення, і вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне:

Захисник зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення співробітником поліції йдеться про наступне: що «23.09.2024 приблизно о 08:03:00 в м. Одесі, шосе Київське, 12/1 км водій керував ТЗ AUDI Q5 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер ARML-0415. Зафіксовано на н/к 471516, 471602 чим порушив п.2.9.а ПДР керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи ін. сп`яніння що знижують їх увагу та швидкість реакції».

На думку співробітників поліції підзахисний ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник адвокат Толпиго Денис Миколайович, вважає, що складення протоколу є незаконним та необґрунтованим, сам протокол таким, що не відповідає вимогам закону, а обставини викладені в ньому такими, що не відповідають дійсності, у зв`язку з чим вважає, що наявні підстави для закриття провадження в даній справі про адміністративне правопорушення №523/16449/24, виходячи із наступного.

Вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведено, а у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відповідні докази.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні ті інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідкам, чи працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В свою чергу, у матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 дій, що становили б склад адміністративного правопорушення, у тому числі результатів фото або кінозйомки, відеозапису тощо.

Щодо обставин події:

Співробітники патрульної поліції 23.09.2024, коли ОСОБА_1 разом із своєю сім`єю пересувався автошляхом Одеса-Київ, без відповідних на те правових підстав без наявності будь-якого правопорушення, зупинили автомобіль AUDI Q5 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та на свій власний розсуд вирішили, що вбачають в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , який не перебував в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння та не бажав гаяти час через наявність в нього в автомобілі малолітньої дитини та необхідність прибуття до міста Києва, погодився на першу вимогу працівників поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер ARML-0415.

Однак прилад Драгер ARML-0415 наданий співробітниками поліції виявився в неробочому стані, в зв`язку із чим ОСОБА_1 зробив відповідне зауваження співробітникам патрульної поліції, яке було проігноровано.

Після цього ОСОБА_1 разом із співробітниками патрульної поліції відвідували автозаправні станції для придбання батарейок та здійснення невідомих технічних маніпуляцій з цим приладом співробітниками патрульної поліції.

Потім ОСОБА_1 використав декілька спроб пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою зазначеного пристрою, однак вони виявилися невдалими через неадекватну роботу приладу Драгер ARML-0415.

Чергова спроба пройти огляд за допомогою приладу Драгер ARML-0415 нібито виявила в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що його вкрай збентежило та здивувало, оскільки він вже кілька днів взагалі не вживав алкогольних напоїв та, відповідно, не перебував та не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння, породило в останнього підозри на зацікавленість співробітників патрульної поліції у встановленні в ОСОБА_1 стану сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння та є тверезий не були враховані співробітниками патрульної поліції, які склали відносно підзахисного протокол про адміністративне правопорушення.

Після зазначених подій, ОСОБА_1 , використовуючи власний мобільний телефон смартфон знайшов найближчий територіально розташований до місця його зупинки медичний заклад, уповноважений на проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння - КНП «ООМЦПЗ» ООР та вирушив до нього для проходження відповідної процедури медичного огляду.

23.09.2024 о 09:40 ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні КНП «ООМЦПЗ» ООР, пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, яке, відповідно до Висновку №001135 від 23.09.2024, складеному о 09:45, підтвердило відсутність в нього стану сп`яніння та його тверезість.

Отже, співробітники патрульної поліції 23.09.2024 грубо порушили право ОСОБА_1 на проходження лабораторного дослідження біологічного середовища, відповідно до порядку встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, чим порушили вимоги зазначеної інструкції.

Проте, на прохання ОСОБА_1 здійснити лабораторне дослідження біологічного середовища, що передбачено п. 12 вищевказаної Інструкції, йому було відмовлено, з огляду на те, що патрульні поліцейські вже почали складати протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. Адвокат вважає дану відмову співробітників поліції протиправною, та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Дана відмова порушує процедуру проходження медичного огляду, яка закріплена в положеннях вищевказаної Інструкції. Відмова співробітників патрульної поліції відвести ОСОБА_1 для проведення лабораторного дослідження на факт сп`яніння фактично позбавила його реальної можливості пройти медичний огляд та підтвердити відсутність ознак алкогольного сп`яніння, оскільки останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 не надавалось направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Після складання відносно ОСОБА_1 оскаржуваного протоколу, він 23.09.2024 відвідав КНП «ООМЦПЗ» ООР де пройшов відповідне медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння та того ж дня отримав відповідний Висновок №001135, відповідно до якого ОСОБА_1 був тверезий.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 «а» ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Порядок огляду встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858.

Відповідно до п. 12 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Розділом ІІІ означеної Інструкції встановлений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Згідно п. 12 р. ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням(проступком) визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.1 КУпАП України становить, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол серії ЕПР №135017 від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 в даному випадку був складений з підстав перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, як вбачається з вищевикладених обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а був позбавлений такої можливості, а його прохання здійснити лабораторне дослідження біологічного середовища, було кваліфіковано працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча він був тверезим, що підтверджується відповідним висновком.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної особи на справедливий суд та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші),отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Проте, працівниками поліції не було надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення мною Правил дорожнього руху та вчинення мною адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому, згідно вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже наявними матеріалами справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена відомостями, наявними в матеріалах справи, а тому у його діях вбачається відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю об`єктивної сторони правопорушення.

За таких обставин, відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи будь-якого іншого правопорушення. Керуючись статтями 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного захисник ОСОБА_1 адвокат Толпиго Денис Миколайович просив суд закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення №523/16449/24 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На підставі вищевикладеного, дослідивши відеозапис, матеріали справи, висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР від 23.09.2024 р., згідно якого ОСОБА_1 не перебуває у стані сп`яніння, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів, які б указували на те, що ОСОБА_1 вчинив зазначене правопорушення.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

Керуючись ст.ст. 9 ,33, 130, 245, 247, 252, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд міста Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: