печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2138/25-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кострійчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, тимчасово непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Учасники судового провадження:

прокурор Сказко Р.І., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , представник ОСОБА_2 адвокат Ощепкова В.І.,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 117 від 16.01.2025, складеного начальником 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Геращенка В.С. вбачається, що ОСОБА_2 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу з питань культури, етнонаціональної політики та інформаційних відносин Управління гуманітарної політики Департаменту гуманітарної політики та соціальної політики Секретаріату Кабінету Міністрів України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог ч. 2-7 розділу XІІІ «Прикінцеві положення», та ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), 24.04.2024 о 23 год. 20 хв. несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор своїм висновком вважав, що існують обґрунтовані підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив призначити їй стягнення у виді штрафу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, суду пояснила, що їй відомо про те, що на неї поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, що вона мала подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, однак подала її несвоєчасно через наявність поважних причин. Такими причинами зазначила, зокрема її перебування за кордоном, відсутність технічної можливості та мережі Інтернет для заповнення декларації у власному персональному електронному кабінеті та її відправки. Крім того, наголосила, що їй ніхто не повідомив, про відновлення декларування.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Ощепкова В.І. у судовому засіданні підтримала подані раніше письмові пояснення, з посиланням на які зазначила, що ОСОБА_2 , має стаж роботи понад тридцять років, за час роботи жодних дисциплінарних стягнень до неї застосовано не було, а тому посилаючись на дані про особу правопорушниці, її ставлення до вчиненого, зокрема відсутність умислу на вчинення інкримінованого правопорушення, майновий стан, визнання нею вини, а також відсутністю ухилення останньої від подання декларації, допущення вказаного правопорушення через необережність та необізнаність про відновлення декларування, клопотала про закриття провадження відносно ОСОБА_2 , оскільки строки притягнення останньої до адміністративної відповідальності, визначені ст. 38 КУпАП, сплинули.

Вислухавши висновок прокурора, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її представника адвоката Ощепкової В.І., вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наказу Секретаріату Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 № 619-к «Про переведення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 12.11.2020 переведено на посаду головного спеціаліста відділу з питань культури, етнонаціональної політики та інформаційних відносин Управління гуманітарної політики Департаменту гуманітарної політики та соціальної політики Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Згідно наказу Секретаріату Кабінету Міністрів України «Про деяких працівників Департаменту гуманітарної політики та соціальної політики Секретаріату Кабінету Міністрів України» у зв`язку зі структурними змінами, а саме перейменуванням відділу з питань культури, етнонаціональної політики та інформаційних відносин Управління гуманітарної політики ОСОБА_1 вважається такою, що продовжує працювати на посаді головного спеціаліста відділу з питань культури та етнонаціональної політики Управління гуманітарної політики Департаменту гуманітарної та соціальної політики.

Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу з питань культури та етнонаціональної політики Управління гуманітарної політики Департаменту гуманітарної та соціальної політики належить до категорії «В» посад державної служби.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та Законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«Г» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Наказом Секретаріату Кабінету Міністрів України від 28.03.2023 № 146-к «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 04.04.2023 звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань культури та етнонаціональної політики Управління гуманітарної політики Департаменту гуманітарної та соціальної політики.

Відповідно до особової картки державного службовця № 37 ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції».

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, п.п. «а», «в»- «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 23.07.2021 № 448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.

Відповідно до розділу ІІ вказаного порядку суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на і на даний час.

Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 № 2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Абзацом 4 частини 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Абзацом 1 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою, яка у 2021 році не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», була зобов`язана подати таку декларацію не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік (ідентифікатор документа - 168cd995-6930-43e8-9274-765bde 187473), лише 24.04.2024 о 23:20, а отже несвоєчасно.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчиняла ОСОБА_1 за період з 11.10.2023 по 25.04.2024, остання у перше здійснила вхід до Реєстру лише 12.04.2024. Дата реєстрації 23.03.2017.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомила, що їй відомо, що на неї, як державного службовця, поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, що вона була суб`єктом декларування. У зв`язку із звільненням суб`єктів декларування від обов`язку подання декларацій, нею не було подано до Реєстру у 2022 році щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік. Після припинення виконання функцій держави, а саме звільнення із Секретаріату Кабінету Міністрів України вона виїхала за межі території України. Перебуваючи за кордоном, через власну необережність, не відслідковувала інформацію щодо відновлення електронного декларування в умовах воєнного стану. У зв`язку із вказаними обставинами нею не було подано до Реєстру у строк до 01.02.2024 щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021. У квітні 2024 року, її колега, з яким вона працювала в одному кабінеті надіслав їй відомості щодо отриманих нею доходів із Секретаріату Кабінету Міністрів України. Після отримання такої інформації вона дізналася про необхідність подання до Реєстру декларацій. У подальшому здійснила дії направлені на заповнення та подання декларації. 24.04.2024 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік. Причин, які можна було б віднести до поважних на несвоєчасне подання вказаних декларацій у неї не було.

Факт несвоєчасного подання вказаних декларацій допустила через власну неуважність. ОСОБА_1 свою провину у порушенні терміну подання вказаних декларацій визнає у повному обсязі.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Однак, обставин, які б свідчили про наявність поважних причин для пропуску встановленого законом строку на подачу вказаної вище декларації ОСОБА_1 та її адвокатом не наведено, а судом в ході судового розгляду - не встановлено, документи на підтвердження таких обставин у матеріалах провадження відсутні та не були надані в судовому засіданні.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин не подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік.

Що стосується доводів сторони захисту, щодо відсутності умислу на вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, суд зауважує, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, який не передбачає обов`язкових елементів об`єктивної сторони - мети, мотивів та наслідків, для констатації наявності якого встановлення суспільно небезпечних наслідків не вимагається.

Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.

Таке, усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшла спеціальну перевірку, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю.

Крім того, згідно з особовою карткою державного службовця № 37 вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами та обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», за такого доводи адвоката Ощепкової В.І. в цій частині є неспроможними.

За такого, оцінивши наведені докази в їх сукупності, відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд виходить з наступного.

Протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП складено відділом (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лише 16.01.2025, тобто через одинадцять місяців з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, як то передбачає ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Суд не погоджується із зазначеними у протоколі та висловленими прокурором в судовому засіданні доводами щодо того, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення слід вважати момент, коли особою, уповноваженою на складання протоколу зібрано та проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, який процесуально оформлюється протоколом.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що Державним секретарем Кабінету Міністрів України Яремою О. направлено до Національного агентства з питань запобігання корупції лист із повідомленням про встановлення факту неподання ОСОБА_1 декларації за 2021 рік, який отримано та зареєстровано в агентстві 23.02.2024 за № 23018/0/03-24.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

За такого, датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 є дата фактичного отримання повідомлення про встановлення факту неподання останньою декларації, тобто 23.02.2024, а тому станом на момент судового розгляду строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчився.

Згідно зі ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6, 275-280, 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Київського апеляційного суду через районний суд, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА