КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/6487/24 Суддя І інстанції - Бірса О.В.
Провадження № 33/824/206/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-2, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ст. 247 КпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №530975, ОСОБА_1 01.04.2024 о 23-00 год. керуючи транспортним засобом «Фольксваген», н.з. НОМЕР_1 , по вул. на розвилці (розворот) під мостом «Північним» (в сторону лівого берега) в м. Києві, не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою жезла, був зупинений шляхом переслідування, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №730323 ОСОБА_1 01.04.2024 о 23-10 год. керуючи транспортним засобом «Фольксваген», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петра Вершигори, 9, в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме бетонний блок, що призвело до пошкодження транспортного засобу, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 2.3б, 12.1 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 01.04.2024 о 23-10 год. керував транспортним засобом «Фольксваген», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петра Вершигори, 9, в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відмовився (що зафіксовано відеодоказами - нагрудними відео-камерами працівників поліції №470307, № 473918, № 473919) у встановленому законом порядку. Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість постанови суду виключно в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року в цій частині скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що він не керував транспортним засобом, а підійшов до свого автомобіля, щоб забрати сумку з документами. Враховуючи це, він грубо почав висказуватися в бік працівників поліції з приводу того, щоб вони надали йому докази керування та не зупинки на їх вимогу, вони сказали, що зазначених доказів у них немає, через що виник конфлікт.

Апелянт звертає увагу, що на неодноразові виклики до суду працівників поліції для підтвердження хоча б одного факту, ніхто з них до суду не з`явився, жодного доказу або пояснень не надав, що у свою чергу ще раз підтверджує, що жодних доказів, які викладені у протоколі, у поліцейських немає і не може бути.

Отже, як зазначає апелянт, жоден з доказів, який є у матеріалах справи, не містить інформацію щодо обставин правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, не розкриває об`єктивну сторону правопорушення, в матеріалах відсутня інформація щодо керування ним транспортним засобом, що є головною ознакою за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також апелянт вказує, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає у тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними, однак з бодікамер поліцейського не вбачається, що він керував транспортним засобом.

Натомість, як вказує апелянт, з відео з бодікамер вбачається, що працівники поліції не зупиняли його на місці, не бачили, як він керував транспортним засобом і таким чином, відеозапис не відповідає подіям, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення, а сам протокол не може бути доказом вчинення правопорушення.

Також апелянт зазначає, що не зрозуміло з яких підстав поліцейський проводив його огляд на стан сп`яніння, оскільки взагалі не зазначає, які ознаки стану сп`яніння були виявлені, а лише формально описує їх у протоколі.

Таким чином, на думку апелянта, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, керувала транспортним засобом та вживала алкоголь. Навпаки, його пояснення про те, що в той день приблизно о 17-18 год. він їхав до знайомої в гості та пробив 2 лівих колеса, у зв`язку з чим залишив свій автомобіль на обочині, до якого повернувся лише о 23 год. для того, щоб забрати свої документи, були підтверджені в суді першої інстанції поясненнями свідка, які безпідставно судом не були враховані.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника Галича О.М., які підтримали апеляційну скаргу, заслухавши пояснення працівника поліції Романченко А.О. та дослідивши наявний у справі відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно п. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124 КУпАП, та відповідно, постанову суду щодо закриття провадження в цій частині на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП апелянт не оспорював, а тому вони в апеляційному порядку не перегляються.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , порушення останнім зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №530974, згідно якого ОСОБА_1 01.04.2024 о 23-10 год. керував транспортним засобом «Фольксваген», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петра Вершигори, 9, в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відмовився (що зафіксовано відеодоказами - нагрудними відео-камерами працівників поліції №470307, № 473918, № 473919) у встановленому законом порядку, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала. ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, рапортом інспектора в.2, р.2, б.3, п.2 УПП в м. Києві ДПП капітана поліції Щербатюка Є.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в лікаря нарколога в медичному закладі, на що той категорично відповів «ні». У зв`язку з цим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були роз`яснені його права, від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився.

З приводу доводів апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем Фольксваген, то слід зазначити, що з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису вбачається, що на момент під`їзду службового автомобіля до автомобіля Фольксваген о 23 год. 10 хв., він перебуває в нерухомому стані, через зіткнення з бетонними блоками (що в подальшому декілька раз фіксується відеозаписом), проте, з працюючим двигуном, тобто автомобіль приведений в дію. Від даного автомобіля в бік службового авто рухається ОСОБА_1 з явними ознаками сп`яніння. В подальшому через не належну поведінку ОСОБА_1 , до нього працівники поліції застосовують спеціальні засоби, а саме кайданки, та його діалог з працівниками поліції тривалий час не складається. Згодом, коли ОСОБА_1 змінює свою поведінку, йому знімають кайданки і він спокійно спілкується з поліцейськими, а у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 заявив, що хворіє на цукровий діабет, на місце події працівниками поліції викликається карета швидкої медичної допомоги. В подальшій бесіді з ОСОБА_1 поліцейські запитують у нього чому саме в бік Воскресенських садів він поїхав після того, як не зупинився, на що ОСОБА_1 відповідає, що він неподалік 35 років проживає, і всю місцевість знає. В подальшому в телефонній розмові, яку здійснює ОСОБА_1 , він розказує про те, що «гарно» покатався, розбив своє авто і зараз працівники поліції складають матеріали. В подальшому, вже жартуючи, запитує у працівників поліції чому все так сталось, на що працівники поліції вказують, що його, тобто, ОСОБА_1 зупиняв наряд поліції ще під Північним мостом, однак він не виконав вимоги про зупинку, у зв`язку з чим передали орієнтування по рації, по відео Київсіті побачили напрямок руху вказаного авто і попросили колег, які патрулювали неподалік переслідувати транспортний засіб, що й було зроблено. Більш того, вказують про те, що причиною зупинки стало звернення до них велосипедиста, який вказав на некоректну їзду п`яного водія авто Фольксваген. В подальшому після приїзду карети швидкої медичної допомоги, ОСОБА_1 була надана медична допомога, під час надання якої у працівників поліції ОСОБА_1 прохав повернути посвідчення водія. На це працівники поліції роз`яснили, що посвідчення не можуть повернути, оскільки воно вилучено у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього один патруль намагався поїхати з місця пригоди для продовження несення служби, однак, в знак протесту ОСОБА_1 в присутності лікарів карети ШМД вдарив головою службовий автомобіль працівників поліції, спричинивши механічні пошкодження авто, у зв`язку з чим до нього вкотре були застосовані кайданки та викликана СОГ для оформлення такої події. Під час очікування СОГ, ОСОБА_1 заспокоївся та попросив зняти кайданки, що й було зроблено. І в подальшій розмові з патрульними, знову жартуючи, проте, нецензурними висловами ОСОБА_1 вказує, що поїхав на Воскресенські сади, бо «втікав» від патрульних. При цьому, ОСОБА_1 цікавився де поділась дівчина, з якою він їхав, на що працівники поліції не могли відповісти, адже, ніякої дівчини на момент зупинки транспортного засобу не було, вони її не бачили. По приїзду СОГ були оформлені матеріали по пошкодженню ОСОБА_1 службового авто поліцейських, останнього було відсторонено від керування автомобілем, більш того, зважаючи на комендантську годину, навіть доставлено додому.

Окрім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності доказів його зупинки та факту керування ним транспортним засобом в судове засідання була викликана працівник поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону №3 ДПП у м. Києві старший лейтенант ОСОБА_2 , яка суду пояснила, що 01.04.2024 вона в складі екіпажу перебувала на чергуванні в Деснянському районі м. Києва. По рації отримали орієнтування про те, що автомобіль «Фольцваген», водієм якого в подальшому виявився ОСОБА_1 , зупинявся працівниками поліції за порушення ПДР України під Північним (колишнім Московський) мостом, але не виконав вимоги про зупинку, чим порушив п.2.4. ПДР України та почав втікати. Тож, працівники поліції за допомогою відеокамер з Київсіті відстежили напрямок руху вказаного автомобіля та по рації надали орієнтування як самого автомобіля, зокрема, вказали марку автомобіля, назвали колір, але вона точно не пам`ятає який, але точно темного кольору, навіть вказували номерний знак авто, та повідомили напрямок руху автомобіля. Оскільки їх патруль виявився територіально найбільш наближеним до зафіксованого на камерах руху автомобіля вони поїхали по маршруту, вказаному в орієнтуванні, і майже на повороті на Воскресенські сади наздогнали даний автомобіль. Автомобіль різко повернув праворуч на Воскресенські сади, після цього, мабуть , хотів повернути ліворуч чи сховатися, проте, не впорався з керуванням і влетів в лежачі біля паркана бетонні блоки та дерево. Вони слідом за ним заїхали в поворот, і відразу її колега, повідомивши по рації про зупинку авто та активувавши камеру, вийшов з авто та направився до водія, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 .. За зовнішнім виглядом та порушеною координацією рухів відразу було встановлено, що водій має ознаки сп`яніння. В подальшому ще відчули й різкий запах алкоголю з порожнини рота, про що повідомили водію. Після цього ОСОБА_1 не належним чином почав себе поводити, у зв`язку з чим до нього неодноразово застосовувались спец.засоби у виді кайданок. В процесі спілкування, з ОСОБА_1 під`їхав наряд поліції, який зупиняв вказане авто під Північним мостом, та на вимогу яких він не зупинився. Вже в присутності обох нарядів ОСОБА_1 , як водію, який має ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто або на місці зупинки, або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 безальтернативно та чітко відмовився. У зв`язку з цим нею було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а кимось з колег, на вимогу яких не зупинився водій, було складено протокол за ст. 122-2 КУпАП. Водій вів себе не коректно, агресивно, потім заспокоювався, потім знов вів себе агресивно. Їм навіть прийшлось викликати СОГ, оскільки ОСОБА_1 пробив головою їх службовий автомобіль. Працівники поліції при спілкуванні з водієм діяли виключно в межах закону.

На запитання захисника працівник поліції вказала, що орієнтування їм давали на автомобіль «Фольксваген», чорного чи сірого кольору, точно колір не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу з цих подій, були також вказані номерні знаки. Також ОСОБА_2 вказала, що по рації повідомили, що водій був з ознаками алкогольного сп`яніння, віляв по дорозі, наскільки вона пам`ятає, ще говорили, що він якусь дівчину висаджував під Північним мостом.

ОСОБА_2 вказала, що почали переслідувати авто Фольксваген саме вони, оскільки їх наряд був територіально неподалік від місця, де, згідно переданого орієнтування рухався автомобіль. Працівник поліції наполягала, що особисто бачила факт керування авто «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_1 , більш того, про факт керування ОСОБА_1 вона ще в день події вказувала в рапорті, який писала під час оформлення матеріалів СОГ. Більш того, в своєму особистому телефоні вона зберегла інформацію, яку в день події розміщувала в одній з груп телеграм каналу, яким на той час користувались працівники поліції, і який на даний час у звязку з кібератакою країни агресора видалений, проте, ця інформація збереглась в її телефоні і вона її зачитала в судовому засіданні, та пояснила, що зберегла цю інформацію, у зв`язку з тим, що події, які відбулись з водієм ОСОБА_1 вважаються в них резонансом.

Таким чином, враховуючи пояснення працівника поліції, які повністю узгоджуються з даними дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису, який є об`єктивним доказом і не залежить від суб`єктивного сприйняття і дані якого свідчать про те, що сам ОСОБА_1 не заперечував того, що керував транспортним засобом, твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними.

Саме з цих підстав правильно суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення, надані в суді першої інстанції свідком ОСОБА_3 .

Більш того, зі змісту оскаржуваної постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року, вбачається, що окрім визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом було з нереабілітуючих підстав, а саме на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 та ст. 122-2 КУпАП, правопорушення в яких безпосередньо пов`язані з фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Фольксваген», і в цій частині постанова суду ОСОБА_1 оскаржена не була.

Відтак, ОСОБА_1 як водій, повинен був беззастережно виконати законну вимогу працівника поліції і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чого не зробив, відмовившись від проходження такого огляду, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, за що був обґрунтована притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, та призначив стягнення у межах санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП яка є безальтернативною.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року, в частині визнання винуватим та накладення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал