П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.01.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Чорний І.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

12.12.2024 ОСОБА_1 перебуваючи у магазині «Сільпо» по вул. Антоновича 122 у м. Львові, здійснила дрібне викрадення чужого майна на суму 1072 грн. без ПДВ а саме шкарпетки, гель, шампунь, чим вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до пояснень що долучені до матеріалів справи, остання зазначила що немала коштів для оплати товару, чим не заперечує факту правопорушення, однак вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

З огляду на наведене, вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 51 КУпАП встановлено, дрібне викрадення передбачене частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 023475 від 12.12.2024, заяву начальника охорони ТОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_2 від 12.12.2024, довідку про вартість товару, який викрадено від 12.12.2024, акти приймання товарів від 12.11.2024, 19.10.2024 та 26.10.2024, пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що в її діях є ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, так як вона вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП - доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини у скоєному, дані про особу порушника, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 гривні на користь державної судової адміністрації України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.Я. Чорний