ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2251/24 Головуючий у 1-й інстанції: Рябцева М.С.
Номер провадження: 33/819/10/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

судді: Воронцової Л.П.,

при секретарі: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кравцов Сергій Ігорович, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2024 року, ухвалену під головуванням судді Рябцевої М.С., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнено судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 , 10 лютого 2024 року о 19.00 год, за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика 114 а, керував транспортним засобом Mitsubishi L 200, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаною постановою суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кравцов Сергій Ігорович, подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам сторони захисту щодо:

- недопустимості як доказу відеозапису події, оскільки в порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, відеофіксація події не була безперервною;

- причин відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння через виконання ним бойових завдань та порушення працівниками поліції вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, оскільки 10 лютого 2024 року в 19:05 год. працівники поліції встановили наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, тоді як згідно висновку медичного огляду огляд відбувся о 21:10 год., тобто з пропущенням двох годин, встановлених КУпАП;

- в матеріалах справи відсутнє направлення на проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, про яке зазначено як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого можливо встановити час направлення для проходження такого огляду;

- у протоколі про адміністративне правопорушення всупереч вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції наявні виправлення щодо часу складення протоколу, при цьому він містить розбіжності із часом складення, зафіксованим у копії цього протоколу;

- зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови є розбіжними із ознаками, озвученими поліцейськими на відеозаписі: запах алкоголю з порожнини рота, блідість обличчя, крім того, вказані ознаки не вбачаються із відеозапису, оскільки ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими поводився адекватно, чітко відповідав на поставлені запитання, його поведінка відповідала обстановці, порушення координації рухів та мови не вбачається;

- підстава зупинки ОСОБА_1 , а саме наявність пошкоджень на автомобілі, є надуманою, оскільки зупинка відбулася в темну пору доби, а пошкодження наявні на задньому лівому бампері автомобіля, у зв`язку з чим працівники поліції фізично не могли побачити дані пошкодження.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кравцов С.І. не з`явилися повторно, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Адвокат Кравцов С.І. подав до суду заяву, в якій вимоги апеляційної скарги підтримує з підстав, у ній викладених, просить її задовольнити, справу розглянути у його відстутності та у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, належним чином повідомлених про дату, місце і час розгляду справи, в порядку частини 6 статті 294 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 411982 від 10 лютого 2024 року водій ОСОБА_1 , 10 лютого 2024 року о 19.00 год, за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика 114 а, керував транспортним засобом Mitsubishi L 200, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з висновком КНП "Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги" ХОР від 10 лютого 2024 року, складеним о 21:10 годині на підставі направлення особи на огляд 10 лютого 2024 року о 19:50 год., висновок не винесений у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду та обстеження з використанням технічних засобів.

Відповідно до довідки інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області Я. Трикоз від 13 лютого 2024 року, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

Згідно з відео-файлами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, 10.02.2024 року після зупинки автомобіля працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер чи в найближчій лікарні. ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні. Після доставки ОСОБА_1 до лікарні працівниками поліції, останній від проходження медичного огляду в лікарні відмовився.

Позиція апеляційного суду

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 2, 3 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З відеозаписів з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських вбачається, що 10 лютого 2024 року 19.00 год по вул. І. Кулика 114 а в м. Херсоні працівниками поліції було зупинено транспортний засібMitsubishi L 200, номерний знак НОМЕР_2 - під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів водія, в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які йому озвучені під час спілкування, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (19:26:16 год, диск 1) та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера "Драгер" або в лікарні (19:26:25 год, диск 1), на що останній погодився пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я (19:26:32, диск 1). О 19 год. 44 хв. ОСОБА_1 доставлено до КНП "Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги" ХОР, однак у зв`язку із значною кількістю осіб, які були направлені на проходження медичного огляду, йому повідомлено про необхідність очікування огляду в порядку черги. О 20 год. 57 хв. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що його викликають на військову службу, тому він відмовляється від проходження медичного огляду. О 21:10 год. після повторної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду лікар КНП "Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги" ХОР склав висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Із вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП, на що останній спочатку виявив волевиявлення пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, однак згодом відмовився.

Заперечуючи вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, апелянт посилався на неможливість проходження медичного огляду через службову необхідність, однак вказане твердження є необґрунтованим, оскільки останній не надав доказів несення військової служби у зазначений час, або доказів, які б підтверджували його термінову необхідність залишити заклад охорони здоров`я під час проходження огляду.

Крім того, ОСОБА_1 з метою економії часу міг скористатися правом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або, перебуваючи в кабінеті лікаря з 21:05 год. до 21:23 год. під час складення висновку про відмову від проходження огляду, міг би пройти в цей час медичний огляд, тим самим спростувавши факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта щодо відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння через порушення працівниками поліції вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, тобто пропущення двох годин для проходження огляду, встановлених КУпАП, є неспроможними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено працівниками поліції за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування в стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису події не вбачається, що ОСОБА_1 зазначав таку причину відмови від проходження огляду, натомість намагався ввести в оману лікаря медичного закладу, зазначивши, що не є водієм транспортного засобу.

Суд зазначає, що сплив двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду, що передбачено ст. 266 КУпАП, у даному випадку могло б бути підставою для визнання недійсними результатів такого огляду, однак у випадку відмови від його проходження не має жодних правових наслідків.

Таким чином, суд розцінює відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як спосіб захисту, спрямований на уникнення адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення на проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого можливо встановити час направлення для проходження такого огляду спростовується висновком медичного огляду, де зазначено, що 10 лютого 2024 року о 19:50 год. ОСОБА_1 направлено до медичного закладу для проходження огляду.

Як вбачається із відеозапису, працівники поліції у відповідності із вимогами п. 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 забезпечили його доставку у медичний заклад протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, де ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження відповідного огляду.

Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відсутність направлення для його проведення не має правового значення та не може свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на невідповідність ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі, та озвучених на відеозаписі, не впливає на виникнення підстав для проходження огляду, оскільки за наявності хоча б однієї ознаки алкогольного сп`яніння, в даному випадку- запаху алкоголю з порожнини рота, яка зафіксована у вищезазначених доказах, водій підлягає огляду на стан сп`яніння.

Твердження апелянта про недопустимість як доказу відеозапису події є безпідставними, оскільки відеозапис проводився безперервно, на відеозаписі чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення, а саме відмова водія транспортного засобу, у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Щодо доводів апеляційної скарги безпідставності зупинки транспортного засобу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Так, відповідно п.п. 1,3 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Як убачається з відеозапису події, підставою зупинки транспортного засобу Mitsubishi L 200, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , була наявність механічних пошкоджень на транспортному засобі, про що останньому було повідомлено в ході спілкування зі співробітником поліції та ним не заперечувалося.

Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і ним не спростовані.

На думку апеляційного суду, такі дії поліцейських узгоджуються з положеннями Закону України "Про Національну поліцію".

Твердження апелянта про виправлення та розбіжності в часі складення протоколу про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних в матеріалах справи.

При цьому апелянт не пояснив, яке істотне значення для розгляду цієї справи мають розбіжності в часі складання протоколу про адміністративне правопорушення або яким чином це може впливати на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу або спростувати факт відмови водія ОСОБА_1 від встановленого для нього обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Крім того, відповідно до пункту 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від отримання протоколу про адміністративне правопорушення, зазначені виправлення не вважаються порушеннями під час його складення.

За таких підстав, твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи є необґрунтованими.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі немає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кравцов Сергій Ігорович, слід залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2024 року - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кравцов Сергій Ігорович, залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Воронцова