ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Кусік І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

09.11.2024 року о 02.35 год. на вул. Луцькій у м. Володимирі водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу Драгер, результат склав 0,79 проміле, чим порушив п. 2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду для участі у розгляді справи не з`явився, надав клопотання про закриття провадження у справі, вини у вчиненні даного правопорушення не визнав. Вказав, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту вчиненого ним правопорушення. Він не вчиняв жодного правопорушення, за яке б його автомобіль мали право спиняти поліцейські. Тобто його було зупинено безпідставно, що є недопустимим, а тому усі наступні докази, отримані внаслідок незаконної зупинки транспортного засобу, є недопустимими. Також вказує, що пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була неналежною, так як йому не роз`яснили порядку такого огляду. Він хотів скористатися допомогою адвоката, однак поліцейські наполягали на негайному проходженні огляду, інакше це б розцінили як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Також зауважує, що на відеозаписі відсутня відеофіксація проходження ним алкотесту, поліцейський лише озвучив результат. Тому єдиним доказом у справі є протокол про адміністративне правопорушення. А сам по собі, без інших належних та допустимих доказів, він не може бути безумовним та беззаперечним доказом у справі. За таких обставин, просив провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, вбачається, що вина ОСОБА_1 у скоєному підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169455 від 09.11.2024 року, відеозаписом з місця події, результатом тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер»- 0,79 проміле, доданими до протоколу матеріалами матеріалами.

Так, з оглянутого у суді відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що після встановлення особи ОСОБА_1 , поліцейський запитав у нього, чим вживав він сьогодні алкоголь, оскільки з автомобіля чути запах спиртного. ОСОБА_1 у відповідь мовчав. . Тоді поліцейський роз`яснив йому його права та запропонував пройти тестування на алкоголь. ОСОБА_1 пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Поліцейський озвучив результат 0,79 проміле і запитав, чи згоден ОСОБА_1 з результатом. Той ствердно відповів «Згоден». Тоді поліцейський пояснив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Щодо безпідставної зупинки транспортного засобу, то суддя вважає, що у поліцейського буди усі законні підстави зупини автомобіль ОСОБА_1 , оскільки він рухався по місту о 02.35 год, коли була комендантська година і рух містом заборонений.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З довідки САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області вбачається, що ОСОБА_1 отримував по місцю свого проживання посвідчення водія.

Обираючи вид адміністративного стягнення, враховуючи всі обставини справи, небезпечність вчиненого правопорушення, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу на користь Держави, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 8, 40-1, 221, 283-285 КпАП України, на підставі ст. 130 ч. 1 КпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь Держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина КУСІК