КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/959/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2024 року, винесену під головуванням судді Дев`ятко В.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,-

встановив:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 зазначив, що постанову суду від 12 грудня 2024 року отримано 17 грудня 2024 року, що підтверджується розпискою (а.с. 25).

Постановасуду прийнята 12грудня2024 року.

Визначений законом десятиденний строк апеляційного оскарження закінчується 22грудня 2024 року (вихідний день). Відтак, останнім днем апеляційного оскарження є 23грудня 2024 року.

Апеляційна скарга подана 23грудня 2024 року.

Отже, апеляційна скарга подана в межах строку апеляційного оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що призначене стягнення у види позбавлення водійських прав є занадто суворим.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_2 заперечила щодо доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 828013 та серії ААД № 828012, 18 жовтня 2024 року о 09 год 30 хв., в м. Києві по вул. Сім'ї Кульженків, 31-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Changan Benni» д.н.з. НОМЕР_1 , під час паркування не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai і 10» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріали справи містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 828013;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 828012;

- рапорт поліцейського Якимахи М.;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- пояснення ОСОБА_2 ;

- протокол огляду транспортного засобу;

- схему місця ДТП;

- відеозапис.

Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. п. 2.10 а, ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема: схему місця ДТП, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 у порушенні п. п. 10.1, 10.9, 13.1, 2.10 а ПДР України.

Судом оглянуто оригінал схеми місця ДТП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що саме в діях водія автомобіля «ChanganBenni» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення: передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів; передбаченого ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не обгрунтовано застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видіпозбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

У ст. 33 КУпАП вказано, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Так, відповідно до матеріалів справи, після зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Hyundai», н.з. НОМЕР_2 свідок ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1 що має намір викликати працівників поліції та попросив не залишати місце дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 залишався на місці, а потім сів до свого автомобіля та поїхав з місця пригоди.

Встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась 18 жовтня 2024 року, протокол про адміністративне правопорушення складено 28 жовтня 2024 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечував факт зіткнення із припаркованим автомобілем «Hyundai», н.з. НОМЕР_2 .

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначив, що не заперечує щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 828013, просив змінити вид адміністративного стягнення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 умисно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, в суді першої інстанції заперечував факт зіткнення із припаркованим автомобілем «Hyundai», н.з. НОМЕР_2 , колегія суддів погоджується із висновком суду щодо свідомого наміру та вчинення дій правопорушником з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Так, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, правильно з`ясовано та враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також обраний ОСОБА_1 спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП немає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 07 лютого 2025 року.

Суддя Є.В. Болотов