Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/26/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В.,

за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

прокурора Лелюка Т.В.,

особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли із першого сектору управління стратегічних розслідувань Національної поліції України

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканки АДРЕСА_1 , колишнього головного спеціаліста сектору виплат державних соціальних допомог відділу з питань обслуговування громадян, призначення та виплати державних соціальних допомог (м. Красилів) управління соціального захисту населення Хмельницької районної військової адміністрації,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

До Красилівського районного суду Хмельницької області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП: № 1 від 03.01.2025 (справа № 677/26/25), № 2 від 03.01.2025 (справа № 677/27/25), № 3 від 03.01.2025 (справа № 677/28/25).

Провадження по розгляду зазначених протоколів про адміністративні правопорушення постановою суду 10.01.2025 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер №677/26/24.

Головний спеціаліст сектору виплат державних соціальних допомог відділу з питань обслуговування громадян, призначення та виплати державних соціальних допомог (м. Красилів) управління соціального захисту населення Хмельницької районної військової адміністрації ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимогам ч. 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвочасно, без поважних причин подала 08.02.2024 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: за 2021 рік, за 2022 рік, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 по 25.09.2023).

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину щодо несвоєчасного подання декларацій не визнала. Зазначила, зокрема, що їй було відомо про те, що на час воєнного стану відповідні декларації не потрібно було подавати. Про зміни у законодавстві вона не була обізнана. При цьому вона є матір`ю трьох дітей 2013, 2019 та 2020 р.н., тому зайнята їх вихованням та доглядом; також при захворюваннях займається лікуванням, відвідуванням лікарів з дітьми. Несвоєчасний строк подачі становить лише більше одного тижня, при цьому вона намагалась вчасно подати декларації, однак через технічні причини (не працював сайт) це не змогла зробити.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, її вина повністю доведена, поважні причини несвоєчасного подання декларацій відсутні. Тому є підстави для визнання ОСОБА_1 винною і застосування до неї адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, та дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність особи за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану» № 2381-IX від 08.07.2022, який набрав чинності 03.08.2022, розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 2-7 такого змісту: «установити, що суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-IX від 20.09.2023, який набрав чинності 12.10.2023, у розділі XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» пункт 2-7 викладено в новій редакції, згідно з якою особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (№ 3384-IXвід 20.09.2023), подають такі декларації не пізніше 31.01.2024, а також визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-IX від 20.09.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Відтак, з 12.10.2023 обов`язок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в Україні відновлено.

Також наведеним законом частину 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», викладено в такій редакції:

«Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік"».

Судом встановлено та сторонами підтверджувався той факт, що ОСОБА_1 була головним спеціалістом сектору виплат державних соціальних допомог відділу з питань обслуговування громадян, призначення та виплати державних соціальних допомог (м. Красилів) управління соціального захисту населення Хмельницької районної військової адміністрації і, відповідно до пп. в) п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», відносилась до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

ОСОБА_1 подала 08.02.2024 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: за 2021 рік, за 2022 рік, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 по 25.09.2023).

Однак такі декларації ОСОБА_1 мала подати, згідно вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», не пізніше 31.01.2024.

Факт подачі декларацій 08.02.2024, тобто з пропуском відповідного строку, ОСОБА_1 не заперечувався та визнавався.

В той же час, склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає обов`язкову ознаку «без поважних причин».

Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Водночас, у судовому засіданні не встановлено підстав для визнання поважними зазначені ОСОБА_1 технічні причини пропуску строку подачі електронної декларації (збої у роботи сайту), оскільки такі не підтверджені жодними доказами. Крім того, їй як суб`єкту декларуванню було відомо про необхідність електронного декларування. Відповідні декларації раніше вона подавала.

Вказані обставини не звільняють особу від обов`язку дотримуватися вимог Закону України «Про запобігання корупції», враховуючи те, що для подачі декларації було надано достатньо часу.

Крім того, щодо посилання на відсутність обізнаності із змінами у законодавстві, то відповідно до ч.2 ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Щодо доводів про лікування, то, згідно наданих доказів (консультативний висновок від 17.01.2024 виписано лікування до 10 днів для дитини; від 12.10.2024 звернення на один день, однак вказана дата не стосується спірного строку), то таке відбулось епізодично, та мало характер виписування ліків.

Отже, доказів поважності причин неподання щорічних декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у судовому засіданні здобуто не було.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні: протоколами про адміністративне правопорушення №1 від 03.01.2025, №2 від 03.01.2025, №3 від 03.01.2025, витягом із наказу №19-к від 29.01.2021 про призначення по переводу працівників управління соціального захисту населення (м.Красилів), витягом з наказу № 88-к від 18.09.2023 про звільнення ОСОБА_2 , скріншотами відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на сайті Національного агентства, щодо подачі ОСОБА_1 трьох декларацій 08 лютого 2024 року.

Таким чином, фактично ОСОБА_1 знала про відповідальність за несвоєчасне подання декларації (декларацій), однак не вжила усіх необхідних заходів для виконання свого обов`язку та допустила порушення норм законодавства.

На підставі вищевикладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника (яка є матір`ю трьох малолітніх дітей), суд вважає необхідним застосовувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченому санкцією статті, у мінімальному розмірі.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що складає 605 грн. 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та з урахуванням ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК у Хмел.обл/ Красилів.мтг/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0022717; код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. У графі «призначення платежу» платником повинно бути вказано: судовий збір, його ПІБ, ідентифікаційний номер, та номер справи).

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя С. В. Васільєв