Справа № 738/2495/24 Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я.
Провадження № 33/4823/42/25
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Хайтова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хайтова П.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 14.10.2024 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Сахнівка, Чернігівського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 74, керував автомобілем «Мітсубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки висновки суду про винуватість ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам. Поза увагою суду залишилась відсутність доказів, які б однозначно доводили факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , оскільки відеозапис не містить таких даних, як і не містить доказів обґрунтованості причини зупинки, передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поза увагою суду залишились пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобілем керувала інша особа, а він лише перебував у салоні. Також вказує на порушення проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не було зроблено пробного забору повітря, не було залучено до огляду двох свідків. Перед проходженням огляду не було роз`яснено права та після огляду не було запропоновано пройти огляд у лікарні. У направленні на огляд вказано заклад охорони здоров`я КНП «ЧОПНЛ», однак його не було вручено, не було роз`яснено можливість проходження такого огляду, крім того, працівники поліції самі мали забезпечити його доставку до найближчого медичного закладу. Такі порушення вважає суттєвими, які ставлять під сумнів результати проведеного огляду, який має визнаватися недійсним у разі його проведення з порушенням Інструкції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 842631 від 14.10.2024 водій ОСОБА_1 14.10.2024 року о 19:15 год. в с. Сахнівка Чернігівського району Чернігівської області по вул. Шевечнка, 74, керував автомобілем «Mітсубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager». Результат 1,55 проміле.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені в ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

З переглянутого відеозапису вбачається, що на камеру відеореєстратора патрульного автомобіля зафіксовано рух автомобіля та його зупинку, після чого зафіксовано намагання жінки сісти за кермо автомобіля та перешкоди поліцейськими таким діям. В ході спілкування з ОСОБА_1 , останній повідомив, що «Дівчина вирішила проїхатись», однак на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з наявними у нього знаками сп`яніння, ОСОБА_1 , не заперечуючи керування ним транспортним засобом, та, не заперечуючи припущень поліцейських щодо вживання ним алкогольних напоїв, пройшов огляд, проти результату якого не висловлював заперечень. Натомість, намагався вирішити питання без складення матеріалів, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. В подальшому у ході складення протоколу та інших матеріалів жодних заперечень ОСОБА_1 не висловлювалося, права роз`яснені, зрозумілі, відповідні підписи останнім поставлено, копію протоколу отримано, пояснень по суті правопорушення не надано та зазначено, що такі надасть у суді.

Даний відеозапис є безперервним, відтворює обставини події, які зафіксовані у протоколі та є предметом розгляду у даному судовому провадженні.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного ОСОБА_1 , результат 1,55 проміле, з яким останній погодився, про що поставив свій підпис (а.с. 4).

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», зауважень до змісту процесуальних документів останній не мав, тому результат такого огляду є допустимим.

Згідно п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису, водій не висловлював жодних заперечень з приводу оформлення матеріалів та результату тестування на місці. Наявність такого направлення в матеріалах справи підтверджує дотримання працівниками поліції положень Інструкції.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність фіксації факту керування транспортним засобом та незгоду з результатом пройденого тесту не відповідає зафіксованим на відео обставинам та поведінці ОСОБА_1 , який після невдалої спроби переконати, що за кермом був не він, не заперечував факту керування та пройшов огляд як водій. При цьому велася безперервна відеофіксація, що спростовує доводи апеляційної скарги про необхідність залучення двох свідків.

Щодо доводів апелянта про неправомірність дій працівників поліції відносно законності зупинки транспортного засобу, то такі не є предметом розгляду у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та не впливають на оцінку дій щодо такого правопорушення. Питання правомірності зупинки може бути окремим предметом оскарження дій працівників поліції у визначеному законом порядку.

Поряд з цим, апеляційний суд також бере до уваги, що з відеозапису із нагрудної камери поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки не заявляв жодних зауважень щодо зупинки транспортного засобу. Не зазначено ним таких і у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставою для скасування постанови суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, як-то керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Адміністративне стягнення накладене судом із додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Хайтова П.В. залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай