Справа № 199/1167/25
ПОСТАНОВА

іменем України

05.02.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 10.11.2023 (орган, що видав 1238),офіційного не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 18.01.2025, зазначено про те, що: «18.01.2025 о 10:50 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала продаж горілки, а саме: продала 0,5 л горілки за 100 гривень, чим порушила п. 7) ч. 2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»».

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі SMS-повідомленням, яке доставлено адресату о 09:11 годині 31.01.2025, тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання без поважних причин, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за продаж горілки 0,5 л за 100 гривень.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, щотягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Таким чином, працівник поліції, склавши протокол про адміністративне правопорушення та кваліфікувавши дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, не зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про те, чи здійснила ОСОБА_1 роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку або з підробленими марками цього податку.

Крім того, у відповідності до протоколу огляду та вилучення від 18.01.2025 слідує, що під час огляду речей, що були у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 алкогольної продукції, а саме: горілки об`ємом 4 л, яку ОСОБА_1 зберігала за місцем мешкання та реалізовувала за 100 гривень, не зафіксовано факту відсутності на вилучених 4 л горілки марок акцизного податку чи наявності на вказаній продукції підроблених марок акцизного податку.

Зі змісту пояснень свідка ОСОБА_2 від 18.01.2025 слідує, що 18.01.2025 близько 10:50 години він у жінки на ім`я ОСОБА_3 придбав пляшку горілки 0,5 л за 100 гривень. По дорозі додому був зупинений поліцейським, який спитав, де придбав горілку. Раніше він неодноразово купляв у неї алкоголь. Тобто зміст письмових пояснень свідка ОСОБА_4 також не містить відомостей про те, що мала придбана алкогольна продукція підроблену марку акцизного податку чи, навпаки, на ній була відсутня марка акцизного податку.

При цьому слід зауважити, що за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП, що за собою тягне накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Проте у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП не складався.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП з урахуванням змісту санкцій є більш суворим у порівнянні з правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 156 КУпАП.

За таких обставин суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду ОСОБА_1 кваліфікацію її дій, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: з ч. 1 на ч. 3 ст. 156 КУпАП та змінювати фабулу суті вчиненого правопорушення, оскільки це погіршить становище ОСОБА_1 , зважаючи про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не здійснено опис вчинення адміністративного правопорушення згідно диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП, який визначає межі розгляду справи суддею, не містить опису адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 156 КУпАП, тому поліцейським не доведена сама подія даного правопорушення, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко