Справа № 169/1203/24
Провадження № 3/169/229/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Ковальчук О. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

07 листопада 2024 року о 13 годині 23 хвилин ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за частиною першою статті 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , повторно вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою та висловлюванні погроз, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається судом за відсутності належним чином повідомленої особи, якщо від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи. Враховуючи, що клопотань на адресу суду про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Крім того, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 684576 від 07 листопада 2024 року; рапортом № 1731 від 07 листопада 2024 року; заявою та письмовими поясненням потерпілої ОСОБА_2 від 07 листопада 2024 року; постановою Турійського районного суду Волинської області від 20 вересня 2024 року в справі № 169/916/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22 травня 2024 року (надалі по тексту Закон України № 3733-IX), яким статтю 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, та змінено санкції.

Частинами першою, другою статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до вимог частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки Законом України № 3733-IX була посилена відповідальність за вчинення домашнього насильства, зазначений закон не має зворотної дії в часу, а тому до вчиненого ОСОБА_1 правопорушення слід застосувати вимоги закону в редакції, чинній на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за вчинення домашнього насильства та насильства за ознакою статі» № 1604-IX від 01 липня 2021 року (надалі по тексту Закон України № 1604-IX).

Таким чином, дії ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства, яке мало місце 07 листопада 2024 року, кваліфіковані за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України № 1604-IX.

Отже, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, ОСОБА_1 , будучи особою до якої протягом року було застосовано адміністративне стягнення за аналогічне правопорушення, вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно статті 17 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення суд приймає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність притягнення порушника до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Згідно статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються й інші обставини, які судом не можливо врахувати при призначенні покарання, оскільки в справі відсутні підтверджуючі документи.

Порушення частини другої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону України № 1604-IX) тягне за собою накладення штрафу у розмірі від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору у справах про адміністративні правопорушення встановлено в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок

Керуючись статтями 1, 17, 24, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі частини першої статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Ковальчук