Справа 688/395/25
№ 3/688/120/25
Постанова

Іменем України

03 лютого 2025 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 01 вересня 2023 року органом 1834, РНОКПП НОМЕР_2 ),

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14 січня 2025 року о 12 год 57 хв ОСОБА_1 на автодорозі Н-25, 273 км, повторно протягом року керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також 14 січня 2025 року о 12 год 57 хв ОСОБА_1 на автодорозі Н-25, 273 км, повторно протягом року керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року справи №688/396/25 3/688/121/25 та №688/395/25 3/688/120/25 відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження із присвоєнням даній справі №№688/395/25 3/688/120/25.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, своїм процесуальним правом не скористався, заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутності не надав, своєї позиції щодо обставин вчинення правопорушень, передбаченихч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, не висловив.

Водночас, ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 3 ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статтей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП до даного переліку не входить, а тому присутність такої особи не є обов`язковою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження

За таких обставин, визнаю можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП, не має.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. (п.п.1.3, 1.4 ПДР України).

Відповідно до вимог п. 2.1 а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий порядок визначений розділом Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС 07.11.2015 року №1395, зокрема п. 1 вказаного розділу передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 4 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС від 09.11.2015 року та МОЗ України № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, в тому числі порушення мови та координації рухів (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Згідно п. 12 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС від 09.11.2015 року та МОЗ України № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, а згідно п. 7 розділу ІІІ - проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№220773 від 14.01.2025 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 14 січня 2025 року о 12 год 57 хв на автодорозі Н-25, 273 км, повторно протягом року керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Так, частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП наступає в разі, якщо особа двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, що передує даті вчинення останнього правопорушення.

Проте, до матеріалів справи на підтвердження обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП працівниками поліції долучено лише копію постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницькоїобласті від 02.04.2024 року по справі №688/1503/24 3/688/584/24 відносно ОСОБА_1 , з якої слідує, що останнього було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн за вчинення 17.03.2024 року правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП не надано.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікацією дій не порушуються права ОСОБА_1 , не змінюються фактичні обставини вчиненого ним правопорушення, однак покращується його становище як правопорушника, тому не є порушенням права на захист та не суперечить визначеному Конституцією України принципу верховенства права.

Аналізуючи наведені письмові докази в їх сукупності та, вважаючи їх такими, що відповідають фактичним обставинам, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених судом доказів, а саме:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №668709 від 14.01.2025 року, серії ЕПР1 №220773 від 14.01.2025 року та відеозаписів, долучених до них, якими зафіксовано факт вчинення правопорушень;

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1678500 від 17.03.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.01.2025 року до КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», відповідно до якого ОСОБА_1 , у якого наявні ознаки наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відбувалась відеофіксація події;

- даними постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницькоїобласті від 02.04.2024 року по справі №688/1503/24 3/688/584/24 відносно ОСОБА_1 , згідно якої останнього було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн за вчинення 17.03.2024 року правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відповідною розпискою від 14.01.2025 року, наявною в матеріалах справи.

Відповідно до повідомлення ТСЦ МВС 6845 РЦС ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) №31/22/5-39 від 17.01.2025 року згідно Єдиного державного реєстру МВС інформація про транспортний засіб «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_3 відсутня. При цьому повідомлено, що ТСЦ не являється розпорядником інформації стосовно реєстрації ТЗ на території інших областей України до впровадження НАІС (01.04.2013).

Згідно повідомлення ТСЦ МВС 6845 РЦС ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) №31/22/5-40 від 17.01.2025 року ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, їх кількість, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю, що до ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягнення 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 33-36, 126 ч. 5, ст. 130 ч. 2, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, які слід стягнути на користь держави (отримувач коштів ГУК у Хмел. обл./Шепетів.мтг/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0022777, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 220301060, судовий збір п.5).

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК