ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641 / 2725 / 24 Суддя суду 1 інстанції: Зелінська І.В.
Провадження № 33/818/ 330 /25 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Носенка А.Ю., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова від «12» 12 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2024 року о 00-45 год. в м. Харкові по пр. Гагаріна, 41/2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода). Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARHK-0054, тест №2686, результат 2,35 проміле. З результатом огляду не згоден. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився. Чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав. Зазначив, що транспортним засобом не керував, за кермом була його мати ОСОБА_2 .. Пояснив, що 26.04.2024 року приїхав до м. Харкова та близько 23-00 год. попросив матір приїхати та забрати його від знайомих з Холодногірського району м. Харкова. Остання керувала Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 же був пасажиром. Додому приїхали під час комендантської години, вже у дворі будинку АДРЕСА_2 мати не справилась з керуванням та в`їхала в бордюр. Коли вони вийшли з автомобіля, побачили, що вийшла сусідка та почала знімати їх на телефон. Вказав, що це відбувалось близько 01-00 год. 27.04.2024 року. Потім приїхали працівники поліції та склали щодо нього протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та 130 КУпАП.

Представники ОСОБА_1 адвокати Расулов К.Т. та Носенко А.Ю. просили закрити провадження у справи за відсутністю складу правопорушення. Вказали, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено. Зазначали, що рапорт поліцейського, що міститься в матеріалах справи є недопустимим доказом, оскільки не містить жодного прохання інспекторів до начальника. Крім того, диск з відеозаписом, що долучений до матеріалів справи, також є недопустимим доказом, оскільки відеозйомка не є безперервною, відеофайли не підписані ЕЦП, крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано повну назву портативного відеореєстратора, його інвентарний та номенклатурний номер. Вказали, що використання газоаналізатора Drager Alkotest 6820 є незаконним, оскільки відсутні відомості, що він внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Зазначили, що в національному законодавстві відсутній допустимий рівень алкоголю у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 не було повідомлено про порядок застосування спеціального технічного засобу під час проведення огляду на стан сп`яніння, не було відсторонено від керування транспортними засобами, поліцейський не назвав прізвища, посади та спеціального звання, не роз`яснив прав ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні докази по справі суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Носенка А.Ю. подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова від «12» 12 2024 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що рішення суду першої інстанції є необ`єктивним, необґрунтованим та несправедливим, не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам справи.

Додатково зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 , відеозапис, що долучений до матеріалів справи не є належним та допустимим доказом, а працівники поліції не пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у КНП ХОР ОКНЛ.

Крім того, апелянт звертає увагу, що свідки, які були залучені до справи, на відеозаписах відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Носенко А.Ю. в підтримували вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Захисник Носенко А.Ю. звертає увагу суду, що Теряник І.І. не перебував за кермом та не був водієм, адже в матеріалах справи наявне нотаріально засвідчена заява ОСОБА_2 , в якій зазначено, що в ніч із 26 на 27 квітня саме вона керувала Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , а не її син ОСОБА_1 .

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №901611 27.04.2024 року о 00-45 год. в м. Харкові по пр. Гагаріна, 41/2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода). Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARHK-0054, тест №2686, результат 2,35 проміле. З результатом огляду не згоден. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився. Чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідив відеозапис, що долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, що відеозапис починається із 01 год 03 хв. 00 сек. та закінчується о 03 год 03 хв. 20 сек. Даний відеозапис дійсно не підтверджує факту керування ОСОБА_1 , але жодного разу протягом складення матеріалів про адміністративне правопорушення протягом двох годин не зазначив, що транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 керувала інша особа.

В судовому засіданні суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції сторона захисту зазначає, що саме в ніч із 26 на 27 квітня за кермом перебувала мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 , але при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення мати була відсутня та сам ОСОБА_1 не запросив її до місця події з метою підтвердження власної невинуватості та підтвердження перебування за кермом транспортного засобу ОСОБА_2 .

Крім того, суд дослідив наявні в матеріалах справи пояснення (а.с.56), в яких зазначається, що ОСОБА_2 в ніч з 26 на 27 квітня сильно нервувала внаслідок нескінченних повітряних тривог та ракетної небезпеки, з метою збереження власного автомобілю від ракетної небезпеки і знищення вийшла з будинку для його переміщення в більш безпечне місце, не справившись із керуванням внаслідок хвилювання і гострої реакції на стрес, нанесла шкоду іншій припаркованій автівці.

Додатково ОСОБА_2 була допита в судовому засіданні суду першої інстанції, де під присягою свідка надала пояснення, що 26.04.2024 року син приїхав до м. Харкова та близько 22-00 год. попросив матір приїхати та забрати його від знайомих з Холодногірського району м. Харкова. Остання керувала Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 же був пасажиром. Додому приїхали під час комендантської години близько 01-00 год. 27.04.2024 року, вже у дворі будинку АДРЕСА_2 свідок не справилась з керуванням та в`їхала в бордюр. При цьому вказала, що не скоювала зіткнення з іншими припаркованими у дворі автомобілями. Коли вони вийшли з автомобіля, то у дворі будинку бачила якогось чоловіка, потім у двір вийшла сусідка та почала знімати їх на телефон. В подальшому приїхали працівники поліції, яким свідок, пояснила, що це вона керувала транспортним засобом. Вказала, що не була присутня під час складання протоколів, так як одразу пішла додому.

Суд ставиться критично до пояснень правопорушника та його захисника щодо перебування за кермом саме матері - ОСОБА_2 , адже в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, правопорушник ОСОБА_1 та захисник Носенко А.Ю. не змогли належним чином пояснити наявні виражені протиріччя в показах матері - ОСОБА_2 .

Крім того, суд звертає увагу, що відомості щодо факту керування транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 матір`ю ОСОБА_2 з`являються саме 14 червня 2024 року, а саме через два дні, коли 12 червня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст.124 КУпАП.

Крім того, суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснень свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 26.04.2024 року близько початку на 24-00 год. вийшов у двір будинку 41/2 по пр. Гагаріна в м. Харкові, щоб забрати ноутбук з власного автомобіля, та побачив як біля 7 секції вказаного будинку зупинився автомобіль Audi, з якого з місця водія вийшла жінка. Суд вбачає протиріччя у даних поясненнях, так як мати - ОСОБА_2 вказувала час керування транспортним засобом близько 01 години ночі 27 04 2024 року, а свідок ОСОБА_3 зазначає зовсім інший час доби.

Сторона захисту зазначає, що на відеозаписі відсутні свідки даної події, але суд ставиться критично до даних доводів, адже із відеозапису вбачається перебування свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час складання матеріалів по справі.

Крім того, у поясненнях свідок ОСОБА_6 вказує, що 27.04.2024 року о 00-45 год. побачила з вікна квартири як рухається чорний автомобіль по другорядній дорозі паралельно пр. Гагаріна біля буд. 41/2 по пр. Гагаріна зі сторони центру в бік аеропорту, доїхав до середини будинку, розвернувся та почав рух, скоїв ДТП з кількома автомобілями, заїхав на бордюр та почав рух по тротуару, зупинившись біля під`їзду №7. Після чого свідок вийшла на вулицю та підійшла до вказаного вище автомобіля, а саме Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору та побачила біля нього чоловіка в світлому спортивному костюмі з ознаками алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні суду першої інстанції від 15.11.2024 року було допитано свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що 27.04.2024 року близько 00-50 год. знаходячись на балконі власної квартири, що на 16 поверсі в будинку АДРЕСА_2 , побачив як біля вказаного будинку рухається чорний автомобіль Audi A6 на великій швидкості останній налетів на бордюр. Крім того, свідок чув звуки, схожі на звуки чіпляння автомобілів. Свідок бачив як з вказаного автомобіля зі сторони водія вийшов чоловік у сірому спортивному костюмі. При цьому вказав, що наявного освітлення на вулиці, а саме від прожекторів магазину «Керхер» та освітлення від поліцейських машин, які в цей час патрулювали місто, йому вистачило, щоб побачити і рух автомобіля вказаного вище і те, що зі сторони водія вийшов саме чоловік, в чому свідок впевнений. В подальшому свідок вийшов на вулицю, щоб перевірити свій транспортний засіб на предмет пошкоджень. На вулиці побачив поліцейських та ОСОБА_1 . Вказав, що бачив, що останній сидів у автомобілі Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , та стояв біля нього. Зазначив, що на вулиці крім ОСОБА_1 , поліцейських та жінки, яка з її слів викликала поліцію, більше нікого не бачив. Вказав також, що ОСОБА_1 грубо спілкувався з поліцейськими.

Суд апеляційної інстанції робить висновок, що відібрані пояснення свідків є послідовними та такими, що не суперечать один одному, обставинам та матеріалам справи.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснень захисника щодо безперервності відеозапису та неналежності відеозапису як доказу з наступних підстав.

Судом дійсно досліджено відеозапис та дійсно встановлено, що сам відеозапис не є безперервним та складається із декількох частин, але часовий проміжок між фрагментами відеозаписів становить декілька секунд та жодним чином не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 .

Додатково із відеозапису вбачається факт проходження огляду водієм ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на фрагменті відеозапису на 01 год 33 хв 00 сек ОСОБА_1 проходить огляд, з отриманими результатами огляду водій ОСОБА_1 не погоджується. Далі працівники поліції пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП ХОР ОКНЛ у лікаря-нарколога, але своїми діями водій ОСОБА_1 уникав відповіді, що було розцінене працівниками поліції як відмову від проходження медичного огляду.

Так, статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, - проводиться на місці зупинки за допомогою технічних приладів або у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 чи його захисник не оскаржували дії співробітників патрульної поліції, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова від «12» 12 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило