П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Служби безпеки України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , працюючого у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за п. 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Під час проведення комісією Управління СБ України у Львівській області планової комплексної перевірки стану охорони державної таємниці у ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено порушення, що зафіксовані у акті за результатами перевірки від 05.12.2024р. №62/26/9214дск.

В ході перевірки виявлено та задукоментовані порушення вимог «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013р. №939. Зокрема, в ході перевірки виявлено порушення (в тому числі триваючі) вимог ст.ст. 15,28 ЗУ «Про державну таємницю» та пунктів 116, 155, 164, 166, 171, 248, 434, 435, 436 Порядку, що допущені у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 вимог законодавства в сфері охорони державної таємниці.

Зокрема, в порушення вимог п. 434 Порядку, у актах загальної та квартальної перевірки відсутні відомості щодо загальної кількості МНСІ, взятих на облік за кожним видом та журналом обліку. У акти загальної та квартальної перевірок наявності МНСІ в КНЦ не внесено відомості про наявні недоліки і порушення вимог Порядку та інших нормативно-правових актів у сфері охорони державної таємниці, не зроблено відповідні висновки за результатами перевірок, пропозиції щодо їх усунення в актах не зазначались тощо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Зазначив, що у Порядку затвердженому постановою КМУ від 18.12.2013р. №939 не міститься вказівок щодо ведення журналів обліку у спосіб, що вказаний у акті перевірки. Просив визнати дане правопорушення малозначним, звільнивши його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 212-2 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці (пункт 6).

Дослідивши матеріали справи та враховуючи пояснення ОСОБА_2 , вважаю доведеним факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що встановлено на підставі досліджених у судовому засіданні доказів:

протоколу №62/26/9593 від 23.12.2024р. про адміністративне правопорушення;

дослідженим витягом з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013р. №939.;

витягом з акту планової комплексної перевірки стану охорони державної таємниці в ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) від 05.12.2024р. за №62/26/9214дск;

зобов`язання громадянина України у зв`язку з доступом до державної таємниці;

наказами «Про створення комісії органу спеціального зв`язку»;

Наведені докази є належними і допустимими.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують, чи обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про звільнення від сплати судового збору, суддя зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08липня 2011року №3674-VI «Про судовий збір».

ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій, на підтвердження чого надав копію посвідчення учасника бойових дій.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-V Iвід сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За змістом частини другої статті 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Суддя зазначає, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Оскільки до суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, які не зачіпають порядок надання, обсягу соціальних гарантій та не стосуються соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на підставі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 9, 17, 33-35, 40-1, 212-2, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Т. В. Струс