ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/2304/24 Головуючий суддя І інстанції Алтухова О. Ю.
Провадження № 33/818/222/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Карпухіна Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як установив суд 24.04.2024 року о 01 год. 14 хв. в м. Харкові, по пр-ту Петра Григоренка, буд. 5 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW E84/1», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, за згодою водія ОСОБА_1 , проводився із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». ARНК 0123. Результат огляду 0,96 ‰ проміле.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а). Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що в постанові суду фігурує інше прізвище правопорушника, а тому вважає, що вона взагалі є скопійованою із іншого судового рішення.

Також вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проводився з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора "Drager "Аісоієбі 6820", останнє калібрування проводилось 06.12.2023 року.

Разом з тим в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про калібрування засобу вимірювальної техніки «Драгер 6820» яке відповідає вимогам п.5.10.2., п.5.10.4. Національного стандарту України «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій».

Однак до матеріалів справи ці документи не залучені, також в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на них відсутні.

Також, при проведенні огляду, особа, яка здійснювала цей огляд та складала протокол про адміністративне правопорушення, порушила Інструкцію експлуатації спеціального технічного засобу фіксації стану алкогольного сп`яніння так як, відповідно до п.4 розділу II Інструкції затвердженої спільним наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до відеозапису з моменту зупинки транспортного засобу до проведення випробування з використанням пристрою Драгер «6820» минуло лише кілька хвилин, а з моменту безпосередньо підготовки до застосування до випробування - трішки більше, що суттєво менше години, вказаної виробником як необхідний час для коректної роботи пристрою.

Вочевидь це один з чинників, який пояснює помилкові значення алкотестера, які були виражені у значному перевищенні температурних показників, що могло привести до помилкового значення щодо рівня вмісту алкоголю.

При цьому жодна з ознак, що є ознаками наркотичного сп`яніння, у нього відсутні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (серія) ААД № 603851 від 24.04.2024, працівник поліції встановив у нього ознаки алкогольного сп`яніння: «запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів».

Однак, після перегляду відеозапису, вбачається, що фактично, огляд його, не проводився а отже, не зрозуміло, звідки працівник поліції побачив ці ознаки алкогольного сп`яніння.

Навпроти, після перегляду відеозапису, вбачається що поведінка абсолютно відповідає обстановці та він намагаюся зрозуміти підстави для звинувачення у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Подія сталася, як вказано у протоколі, о 01 годину 14 хвилин тому не зрозуміло, як серед ночі, працівник поліції, який бачить його в перший раз та не знає його, виявив порушення координації рухів.

Не зважаючи на відсутність жодного з ознаків алкогольного сп`яніння, в порушення статті 130 КУпАП та закону України «Про Національну поліцію», працівник поліції запропонував здійснити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В даному випадку, працівник поліції не виконував свої обов`язки, покладені на нього Законом а вимагав проходження на стан алкогольного сп`яніння незважаючи на відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

А отже дії працівника поліції буди такими, що порушували Закон «Про Національну поліцію»,

Вважає, що в даному випадку, в його діях - відсутній склад адміністративного правопорушення оскільки ОСОБА_1 , не відмовлявся від проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння сп`яніння а показання приладу, за допомогою якого здійснено огляд, викликає сумнів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Карпухіна Д.Ю, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджують матеріали справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 603851 від 24.04.2024 року; довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Тарасенка В., відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обліковими даними ІПНП отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 20.03.1996 року; результатом тестування на алкоголь складеного 24.04.2024 року за допомогою «Drager Alcotest 6820», прилад № ARНК 0123, принтер ARHН-0811, тест № 2524, за яким виявлено - 0,96 ‰ (проміле); складеним до тесту актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке видано на ім`я ОСОБА_1 ; розпискою ОСОБА_1 від 24.04.2024 року; даними, перенесеними на DVD диски, з нагрудної камери патрульного поліцейського, на яких відображена послідовність дій працівників патрульної поліції, щодо виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 ; копією рапорта інспектора взводу №2 роти № 4 бат.№ 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенаната поліції Погореленко А. від 24.04.2024 року.

Пунктом 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення бажання проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я.

Посилання в апеляційній скарзі не неточність показань пристрою «DRAGER 6820», через порушення міжповірочного інтервалу є безпідставними.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 ст. 17 цього Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6820» поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Міжповірочний інтервал (підчас якого проводиться калібровка) для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 (один) рік.

Як убачається з роздрукованого результату приладу «Drager Alcotest 6820», останнє калібрування вищевказаного приладу проводилось 06.12.2023, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 24.04.2024 року, тобто до закінчення терміну повторної повірки та калібрування приладу «Drager Alcotest 6820». Таким чином, відсутні підстави вважати, що результати тесту зазначеного приладу є недостовірними.

Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність підстав проведення огляду на стан сп`яніння через відсутність його ознак.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі «Інструкція»), якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння.

Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо підстав вважати особу такою, яка, можливо, перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Тобто, це означає, що а ні суд першої, а ні апеляційної інстанції не може давати оцінку наявності чи відсутності підстав для проходження особою огляду на стан сп`яніння.

В Інструкції вказано, що огляд на стан алкогольного сп`яніння правоохоронці проводять на місці зупинки транспортного засобу, або у спеціальному медичному закладі.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється в апеляційній скарзі що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки

Доводи апеляційної скарги про те, що інспекторами порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема процедури огляду на стан спяніння що є безумовною підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, спростовуються матеріалами які містяться у справі.

Будь-яких зауважень до поліцейських під час складання протоколу у ОСОБА_1 не було.

Крім того, з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення по сьогоднішній день сторона захисту не оскаржувала дії співробітників патрульної поліції.

Ані сам ОСОБА_1 , ані її захисник дії працівників поліції не оскаржували, тобто останні не зверталися зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва або ДБР, хоча мали для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівника поліції під час складення протоколу, рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Оцінюючи відомості цих доказів у справі у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнуто його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задовлення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева