Справа № 587/3717/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2025 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку: Сумської області, Білопільського району, смт. Улянівка, проживаючої: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 130, ч. 124 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144624 від 06 жовтня 2024 року 06 жовтня 2024 року о 23 год. 15 хв. в с. Степанівка, вул. Конотопська (Радянська), буд. 15 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на місці ДТП із застосуванням газоаналізатора Алкотестер Драгер 6810 або проїхати до медичного закладу ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144639 від 06 жовтня 2024 року 06 жовтня 2024 року о 22 год. 50 хв. в с. Степанівка, вул. Конотопська (Радянська), буд. 15 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_3 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, здійснила виїзд з проїзної частини з подальшим перекиданням автомобіля, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим порушила вимоги п. 2.3 б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.
Провадження з розгляду вищезазначених протоколів про адміністративні правопорушення постановою Сумського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2024 року об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи №587/3717/24, провадження №3/587/2093/24.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
В судове засідання, призначене на 30 січня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, місце та час була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань від неї не надходило.
Від захисника ОСОБА_1 адвоката Мовчана Р. А. надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 30 січня 2025 року, у зв`язку з поганим самопочуттям із зазначенням того, що докази на підтвердження цього будуть надані пізніше.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та її захисника з таких підстав.
06 жовтня 2024 року до Сумського районного суду Сумської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Сумського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2024 року вказані справи об`єднано в одне провадження та присвоєно один номер справи №587/3717/24. Судове засідання призначено на 18 жовтня 2024 року. Цього дня від захисника ОСОБА_1 адвоката Мовчана Р. А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справу на іншу дату для ознайомлення з матеріалами справи, з якими він в той же день ознайомився. Справу відкладено на 29 жовтня 2024 року. Від захисника Мовчана Р. А. надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки за кермом автомобіля 06 жовтня 2024 року перебував її чоловік, який раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_1 , не розуміючи наслідки своїх дій, помилково визнала на місці події свою вину. Просив викликати у якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зможуть підвередити відсутність вини його підзахисної. У зв`язку з цим справу було відкладено на 26 листопада 2024 року для виклику свідків та працівників поліції, але на вказану дату від захисника надійшла заява про відкладення розгляду справи та повторне ознайомлення з матеріалами справи. Справу було відкладено на 26 грудня 2024 року, повторно викликано свідків. 26 грудня 2024 року заслухано пояснення працівника поліції, яка була присутня на місці події та складала протокол про адміністративне правопорушення, інші свідки в судове засідання не з`явилися. Справу було відкладено на 02 січня 2025 року з повторним викликом свідків. 02 січня 2025 року в судове засідання з`явилася ОСОБА_1 , її захисник та свідок ОСОБА_3 , яка надала пояснення з приводу вказаної події. Захисник Мовчан Р. А. просив також викликати в якості свідка ОСОБА_5 . Справу було відкладено на 14 січня 2025 року для виклику свідків. 08 січня 2025 року від свідка ОСОБА_5 надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 14 січня 2025 року, в режимі відеоконференції, яке було судом задоволено. Але на вказану дату свідки вкотре не з`явилися, ОСОБА_5 на заявлену відеоконференцію на зв`язок не вийшов. У зв`язку з цим з метою надання ОСОБА_6 можливості надати докази на підтвердження своєї невинуватості справу було відкладено на 30 січня 2025 року. Однак від захисника ОСОБА_7 надійшла заява про відкладення вказаного судового засідання у зв`язку з поганим самопочуттям. Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилися, хоча про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своє неявки суду не повідомили. Вищевказані свідки були заявлені стороною захисту, а тому суд вважає, що саме вони зацікавлені в отриманні пояснень свідків, а тому мали б забезпечити належним чином їх явку в судове засідання.
Отже, суд вважає, що для особи, яка притягується до відповідальності, було надано достатньо часу і створено всі умови для можливості реалізації своїх процесуальних прав належним чином.
Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
А тому такі дії мають очевидні ознаки штучного створення затягування розгляду справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19 червня 2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Отже, враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, справу розглянути на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, призначеному на 02 січня 2025 року, пояснила, що точної дати події, яка відбулася, вона не пам`ятає. В той день приїхав чоловік у відпустку, оскільки він служить прикордонником вже 12 років, у зв`язку з цим до них у гості прийшли знайомі, друзі, добре випивали, а потім вони з чоловіком почали сваритися, тому знайомі пішли. Так як чоловік приїхав не надовго, то захотів побачити сина, який перебував у його батька. Вона просила чоловіка почекати до ранку, бо він був в стані сп`яніння, і не сідати в такому стані за кермо, але він її не послухав. Чоловік сів за кермо, їхали по дорозі, але на повороті він не впорався з керуванням і автомобіль перевернувся, вказана пригода сталась близько 22:45 год. Знайомі, які були у них і на той час їхали із заправки, побачили їхню машину, під`їхали та почали надавати їм допомогу, спочатку витягли її, а потім чоловіка, якого відвезли до знайомого медика та на ранок відправили до військової частини, а вона залишилась біля машини збирати речі. Поліція прибула через 20 хвилин після того, як сталася подія. Зазначила, що до приїзду поліції на місці ДТП були свідки, а саме: ОСОБА_3 , яка є її знайомою, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є військовослужбовцями, з 28 грудня 2024 року на 15 днів перебували в офіційній відпустці та могли підтвердити перебування за кермом не ОСОБА_6 , а саме її чоловіка.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мовчан Р. А. просив закрити справу, зазначив, що за кермом автомобіля Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_3 06 жовтня 2024 року перебував чоловік його підзахисної - ОСОБА_8 , який і викликав поліцію. Він є військовим, проходить службу в Державній прикордонній службі в Луганській області, в той день він перебував вдома в неофіційній відпустці, тому і просив жінку, щоб вона взяла провину на себе.

Старший сержант поліції Степаненко К. О., яка безпосередньо була присутня на місці події та складала протокол про адміністративне правопорушення, пояснила, що перебуваючи 06 жовтня 2024 року у наряді на чергуванні з інспектором поліції ОСОБА_9 , близько 23:30 год. отримали повідомлення про ДТП, заявником був військовий, який зателефонував та повідомив, що перед ним їхала машина, яка з`їхала в кювет, це сталося біля магазину в с-щі Степанівка. За кермом була жінка. Машина перевернулася і стала на колеса. Із жінкою візуально все добре. Сказав, що поспішає та чекати їх не може. Прибувши на місце події приблизно через п`ять хвилин, вони побачили, що машина розбита. Біля машини була жінка, дівчина років НОМЕР_4 та хлопець років 16, з військових дорослих чоловіків нікого не було. Запитали у ОСОБА_6 , що трапилося, вона повідомила, що не знає, як так вийшло, що з`їхала в кювет, зазначила, що випила банку «Шейка». В подальшому на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Оскільки була підозра на перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовилася, так як вважала, що проба буде позитивною. У зв`язку з цим склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 просила не складати на неї протокол.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що є знайомою ОСОБА_1 , з приводу події, яка сталася 06 жовтня 2024 року, зазначила, що в той день десь після 12 години їй зателефонувала ОСОБА_10 , та повідомила, що у відпустку приїхав її чоловік ОСОБА_11 , вона разом зі своїми знайомими військовими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приїхала до ОСОБА_10 в гості, де вони всі разом відпочивали, потім ОСОБА_10 і ОСОБА_11 почали сваритися, тому вони поїхали, це було приблизно після 22 години. Заїхали на заправку, в магазин, почали їхати додому, як по дорозі в с-щі Степанівка побачили, що машина, яка належала ОСОБА_1 , перевернута. Вони почали надавати допомогу, зупинилася ще одна машина з військовими, які допомогли перевернути машину. Щоб витягнути ОСОБА_10 , вони розбили вікно з правої сторони, бо двері не відкривались, а потім витягли ОСОБА_11 . Щоб його не забрало ВСП, оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння та неофіційно перебував у відрядженні, то вони відвезли його до військових лікарів у с. Миколаївка, які проживали вже рік по сусідству. Після чого повернулися назад на місце ДТП, але поліції вже там не було, а була її донька ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та її хлопець ОСОБА_14 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 та ст. 124 КУпАП, знайшла своє підтвердження, виходячи з такого.

За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За вказане правопорушення передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Диспозиція вказаної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в цьому конкретному випадку з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету МіністрівУкраїни 10 жовтня 2001 року №1306, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Виходячи з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП суб`єктом відповідальності за указане правопорушення є водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (пункт 1.10 Правил дорожнього руху).

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (Постанова Пленуму ВСУ від 23грудня 2005 року №14).

Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Не дивлячись на невизнання своєї вини самою ОСОБА_1 , її вина у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №144624, №ЕПР №144639 від 06 жовтня 2024 року, які за змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликають, містять всі обставини, які утворюють об`єктивну сторону складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та 124 КУпАП (а.с. 1, 7), рапортом (а.с. 2), схемою наслідків ДТП без потерпілих (а.с. 8), оптичними дисками з відеозаписами вчиненого правопорушення (а.с. 3, 9).

Оцінюючи надані докази та заперечення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , судом встановлено таке.

При огляді диску з відеозаписом вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що 06 жовтня 2024 року сталася ДТП, на виклик якого приїхали працівники поліції, встановили, що за кермом автомобіля Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_3 , на момент вчинення ДТП перебувала ОСОБА_1 . Працівниками поліції виявлено в неї ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння шкіри обличчя. Відеозаписом зафіксовано, що на пропозицію пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилася, а також відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. На відео також видно, що ОСОБА_1 спочатку заперечувала факт керування транспортним засобом, але потім спокійно, послідовно надала пояснення, що саме вона керувала автомобілем, в салоні перебувала сама, зачепила край дороги, не впоралась з керуванням і злетіла у кювет, їхала сама зі сторони смт. Степанівки в с. Миколаївку, від надання медичної допомоги відмовилась, надала всі необхідні документи на транспортний засіб, пояснила, що випила напій «Шейк».

Щодо доводів захисника Мовчана Р. А. про перебування за кермом транспортного засобу ОСОБА_15 , який і викликав працівників поліції, то суд такі доводи не бере до уваги, оскільки з рапорту працівника поліції Оніщенка Ю. Ю., адресованого начальнику відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, вбачається, що 06 жовтня 2024 року о 23 год. 10 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що о 23 год. 09 хв. за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. невідома, біля магазину «Продукти» сталося ДТП. Заявник: ОСОБА_16 , 06 липня 2003 року. Прибувши на місце виклику було встановлено, що ОСОБА_1 не впоралася з керуванням та з`їхала в кювет. Також в цієї громадянки були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці відмовилась, в медичний заклад їхати теж відмовилась. Складено протокол за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП (а.с. 2). Тобто виклик на лінію 102 здійснив ОСОБА_16 , а не чоловіком ОСОБА_1 . Вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника, а тому не є доказом винуватості особи, проте інформує про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд, аналізуючи вищевказані пояснення працівника ВП №4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, поліцейської ОСОБА_17 , яка була безпосередньо присутня на місці скоєння правопорушення, приходить до висновку, що вказані пояснення є правдивими, змістовними, логічними та категоричними та у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи. Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів у суду підстав немає.

До пояснень свідка ОСОБА_3 про перебування за кермом не ОСОБА_1 , а її чоловіка, суд відноситься критично, оскільки свідок перебуває з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, у дружніх стосунках, що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості її свідчень та сумнів у відсутності зацікавленості у результатах вирішення цієї справи, а також відеозаписом та іншими доказами не доведено, що ОСОБА_3 безпосередньо перебувала на місці ДТП та допомагала витягти з перекинутого автомобіля ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_15 , вказані свідчення нічим не підтверджені, інших доказів чи показань свідків, що саме ОСОБА_15 був за кермом автомобіля, суду не надано.

Суд зазначає, що обставини, які підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість чи невинуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, а тому показання ОСОБА_3 судом не приймаються.

Отже, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

За таких обставин суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона, будучи особою, яка керує транспортним засобом, керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - вказане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, особу правопорушника, ступінь її вини та зважаючи на те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, то в цій частині провадження необхідно закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені в частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, за яке відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, вчинено ОСОБА_1 06 жовтня 2024 року, тому справа підлягає закриттю, оскільки на момент її розгляду закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 247, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за такими реквізитами: Отримувач платежу: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106 Код отримувача: 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код бюджетної класифікації: 22030106 Призначення платежу: «Судовий збір за рішенням суду у справі (№ справи).

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 днів з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І. Г. Вортоломей