Єдиний унікальний номер 341/153/25
Номер провадження 3/341/78/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-15 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

установив

Головний сержант ОСОБА_1 недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду за наступних установлених суддею обставин.

У період часу з 09 год 50 хв до 18 год 00 хв 23.01.2025 головний сержант ОСОБА_1 не виконував свої службові обов`язки, за посадою, а саме: не провів заняття з бойової підготовки відділення, не подав заявки головному сержантові взводу щодо забезпечення військовослужбовців відділення транспортними засобами, не провів технічне обслуговування озброєння і техніки відділення. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 07.02.2025 з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, шляхом телефонограми, яку передала секретар судового засідання, та яку особа прийняла 29.01.2025.

07.02.2025 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

При цьому у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 27.01.2025, у якій він просить судовий розгляд справи здійснювати без його участі, вину визнає, просить застосувати мінімальний штраф та розстрочити сплату штрафу на 4 місяці.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Правопорушення за частиною 2 статті 172-15 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суддя, враховуючи неявку ОСОБА_1 у судове засідання, заяву про розгляд справи без нього, наявність даних про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, вважає за можливе справу розглянути без його участі.

При цьому суддя враховує, що у випадку незгоди особи із рішенням судді по суті справи, ОСОБА_1 не позбавлений можливості викласти свої аргументи в апеляційній скарзі.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суддя виходить з такого.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.

Відповідно до змісту частини 1 статті 172-15 КУпАП як адміністративне правопорушення визначено недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Згідно з частиною 2 статті 172-15 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

З 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за вище викладених обставин доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 № 6, у якому зазначено час, спосіб і місце вчинення адміністративного правопорушення, покликання на докази, особисті дані порушника;

- копії витягу з наказу від 04.10.2024 № 303;

- поясненні ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 від 27.01.2025;

- письмовій заяві особи про визнання вини.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище докази винуватості вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, відповідно до статей 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, та жодним чином і поясненнями не спростував його вчинення, а навпаки, вину визнав.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, доведення вини особи і її ставлення до вчиненого правопорушення, беручи до уваги особу правопорушника, який є військовослужбовцем і виконує функції із захисту країни від російської агресії, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах, встановлених санкцією частини 2 статті 172-15 КУпАП, у виді штрафу мінімального розміру.

Надаючи правову оцінку заяві ОСОБА_1 про рострочку штрафу, дослідивши наявні матеріали, суддя виходить з такого.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених правових вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Ураховуючи вищевикладене, суддя вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на чотири місяці.

Згідно зі ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Отже, перебіг строку давності у цій справі зупиняється до закінчення строку розстрочки.

У статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028,0 грн.

На підставі ст. 221 КУпАП, керуючись ст. ст.172-15, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

постановив

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 0 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу у розмірі 17000 гривень строком на 4 (чотири) місяці з виплатою штрафу по 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП судовий збір має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Також, роз`яснити, що у разі несплати правопорушником чергового платежу у розмірі 4250,0 грн в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ