КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/941/2025 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ковбаси Олега Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 827091 від 16 вересня 2024 року - 16 вересня 2024 року о 22 год. 05 хв. у м. Києві на вул. І. Франка, буд. 38, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Тест на стан сп`яніння проходив у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18, результат 0,36‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 31 грудня 2024 року адвокат Ковбаса О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у діях події і складу правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що згідно пояснень ОСОБА_1 останній не керував транспортним засобом 16.09.2024 року.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковбаса О.С. вказує, що в сторони захисту наявні підстави вважати, що відеоматеріали не досліджувались суддею першої інстанції, оскільки після ознайомлення справи адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зміг відтворити наявні у матеріалах відеофайли.

Також доводи апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що у матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Адвокат Ковбаса О.С. також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому не зазначено свідків, які були або могли бути присутніми під час складання адміністративного протоколу.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує також тим, що інспектором поліції не зазначено повністю своє ПІБ, як це передбачено інструкціями щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції у режимі відеоконференції адвокат Ковбаса О.С. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 827091 від 16 вересня 2024 року, з якого вбачається, що 16 вересня 2024 року о 22 год. 05 хв. у м. Києві на вул. І. Франка, буд. 38, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Тест на стан сп`яніння проходив у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18, результат - 0,36‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004929 від 16.09.2024 року, відповідно до якого на час огляду - 16.09.2024 року о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат - 0,36‰ (а.с. 2);

- даними відеозапису з нагрудних камер патрульних поліції 473832, 472773, на яких зафіксовано, що водій ОСОБА_1 знаходиться за водійським сидінням автомобіля «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , що розташований на узбіччі проїзної частини з працюючим двигуном, увімкненим світлом фар та сигналом аварійної зупинки. У ході спілкування з водієм останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій зазначив, що алкогольні напої справді вживав, а саме келих вина (компакт-диск №1, момент відеозапису з 0:01:30), а надалі висловив згоду пройти даний огляд у лікаря-нарколога. Зафіксовано факт проходження огляду у закладі охорони здоров`я, у ході якого було виявлено, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, результат - 0,36‰, з чим водій погодився без будь-якого примусу та тиску, відтак працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 5).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та правопорушником - ОСОБА_1 ..

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 16 вересня 2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно пояснень ОСОБА_1 останній не керував транспортним засобом 16.09.2024 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки це спростовується наявними доказами у матеріалах справи, у об`єктивності яких суд апеляційної інстанції не має сумнівів, а саме, як вбачається із наданого до апеляційного суду відеоматеріалу із нагрудних камер патрульних поліції, водій ОСОБА_1 знаходиться за водійським сидінням автомобіля «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , що розташований на узбіччі проїзної частини з працюючим двигуном, увімкненим світлом фар та сигналом аварійної зупинки. Крім того, ОСОБА_1 повідомив патрульних поліції, що є водієм, та у ході розмови зазначив: «ви мене зупинили - я зупинився відповідно до вашої вимоги» (момент відеозапису з 0:15:43, компакт-диск №1), що вказує на підтвердження останнім факту керування, який він чи інші пасажири автомобіля не оскаржували.

Доводи апеляційної скарги про те, що в сторони захисту наявні підстави вважати, що відеоматеріали не досліджувались суддею першої інстанції, оскільки після ознайомлення справи адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зміг відтворити наявні у матеріалах відеофайли, суд апеляційної інстанції відхиляє, так як, відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року суд дослідив матеріали справи, включаючи відео з боді камери патрульних поліції. Крім того, судом апеляційної інстанції не зафіксовано технічних проблем із відтворенням компакт-дисків, а долучені відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції були досліджені судом апеляційної інстанції у повному обсязі.

Відеозаписи із нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказують на факт порушення водієм вказаних правил ПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення особи від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки вказані обставини не є тими істотними порушеннями вимог закону, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи, що про наявність в його діях ознак даного правопорушення вказує сукупність вище наведених доказів.

Крім того, як вбачається із відеоматеріалів, патрульними поліції було вилучено посвідчення водія у ОСОБА_1 та при висловленому бажанні водія перепаркувати автомобіль, поліцейськими було повідомлено, що це може зробити лише драйвер, або ж інша особа з правом керування такими транспортними засобами та без ознак сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, щояк вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому не зазначено свідків, які були або могли бути присутніми під час складання адміністративного протоколу, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріалами адміністративної справи встановлено, що факт адміністративного правопорушення зафіксовано на нагрудні камери патрульних поліції № 473832, 472773, які долучені до матеріалів та про що зроблено відміткуу протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 827091 від 16 вересня 2024 року у графі: «до протоколу додаються». Відтак, підстави для залучення двох свідків та внесення відповідних записів до протоколу, у патрульних поліції не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що інспектором поліції не зазначено повністю своє ПІБ, як це передбачено інструкціями щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, як формальні, оскільки патрульним поліції у протоколі було прописано посаду та прізвище з ініціалами: « ОСОБА_2 », а тому такі доводи апеляційної скарги не спростовують вчинення адміністративного правопорушення, не виправдовують дії ОСОБА_1 та носять суто технічний характер і ніяк не впливають на суть звинувачення у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, адже такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя, зокрема, невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості.

При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Ковбаси Олега Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ковбаси Олега Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «07» лютого 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко