Справа № 177/204/25
Провадження № 3/177/125/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 лютого 2025 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заступника командира НОМЕР_1 механізованої батальйону військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «капітан»; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Криворізького районного суду надійшли зазначені матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення від 24.01.2025 №5 щодо ОСОБА_1 , згідно з яким, капітан ОСОБА_1 , який є військовою службовою особою, на посаді заступника командира НОМЕР_1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), який здійснює професійну діяльність, пов`язану із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, діючи в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 11, 12, 16, 105,106 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від.24.03.1999 № 551- XIV, 20.01.2025 не виконав своїх службових обов`язків, а саме: не підтримав на належному рівні внутрішній порядок і військову дисципліну в підрозділах батальйону, не забезпечивши індивідуальну виховну роботу зі старшим лейтенантом ОСОБА_2 , що призвело до відсутності з боку зазначеного військовослужбовця достатньої поваги до військової служби, чим вчинив недбале ставлення до військової служби, що призвело до підриву боєздатності і боєготовності НОМЕР_1 механізованого батальйону, допустивши вчинення вищевказаним військовослужбовцем самовільного залишення розташування підрозділу (без зброї) о 01 год. 00 хв. в пункті тимчасової дислокації, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто, військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що ним, як командиром взводу, 20.01.2025 0 01 год. 00 хв. було виявлено відсутність командира 3 мр 1 мб в/ч НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, невідкладно, ними почали вживатися заходи щодо його місця знаходження.

ОСОБА_1 зазначив, що в його діях відсутній склад будь-якого адміністративного правопорушення, оскільки він в повній мірі дотримався своїх посадових та статутних обов`язків під час несення служби, у зв`язку з чим просив закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази в справі, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП визнаються дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинені в умовах особливого періоду.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Із аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2025 №5 слідує, що капітан ОСОБА_1 , який є військовою службовою особою, на посаді заступника командира НОМЕР_1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), який є військовою службовою особою, на посаді заступника командира НОМЕР_1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , який здійснює професійну діяльність, пов`язану із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, діючи в умовах воєнного стану, 20.01.2025 не здійснив конкретних заходів щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, не забезпечивши індивідуальну виховну роботу зі старшим лейтенантом ОСОБА_2 , чим вчинив недбале ставлення до військової служби, що призвело до підриву боєздатності та боєготовності НОМЕР_1 механізованого батальйону, зокрема, допустив вчинення старшим лейтенантом ОСОБА_2 порушень дисципліни та самовільне залишення розташування підрозділу без зброї.

Поняття військової службової особи зазначене в примітці до ст. 172-13 КУпАП, де під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі на посаді заступника командира НОМЕР_1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , що підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_4 від 14.10.2024, тобто останній є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачених ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підписано із зазначенням, що останній вину не визнає.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: повідомлення командира в/ч НОМЕР_5 №684/1579; довідка-доповідь командира в/ч НОМЕР_2 про самовільне залишення розташування підрозділу (без зброї) військовослужбовцем; функціональними обов`язками заступника командира 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 ; відібраними у ОСОБА_1 письмовими поясненнями від 21.01.2025; наказ командира ВЧ НОМЕР_2 від 20.01.2025 №707 про призначення службового розслідування щодо відсутності на військовій службі старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Оцінюючи надані суду докази та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд враховує, що об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Сам по собі протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення від 24.01.2025 не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Окрім того, долучені до протоколу матеріали, які стосуються виключно самовільного залишення військової частини старшим лейтенантом ОСОБА_2 , не відповідають критерію переконливості та достатності і, відповідно, не доводять, поза розумним сумнівом, вину ОСОБА_1 у вчинення інкримінованого йому правопорушення. Також, слід відмітити, що зазначені матеріали службового розслідування не містить даних про те, що причиною або ж умовою залишення тимчасового місця дислокації батальйону старшим лейтенантом ОСОБА_2 , слугувало саме недбале ставлення капітана ОСОБА_1 до військової служби, як військової службової особи.

З положень ст. 251 КУпАП слідує, що тягар доказування події адміністративного правопорушення покладено на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, та суд не вправі самостійно віднаходити докази та здійснювати інші дії на встановлення винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості й на особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист та спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно зі ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, ч. 2 ст. 172-15, п. 1 ч. 1 ст. 247 ст. ст. 251, 252, 280, 283- 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення в установленому законом порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Коваль