Справа №: 486/36/25 Провадження № 3/486/131/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Соболевської І.Ю.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2024 року о 19:15 год. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, а саме в кв. АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 насильство в сім`ї психологічного характеру, що полягає у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався затіяти бійку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину та додав, що 27.12.2024 року близько о 19:00 год. за місцем реєстрації почав сварку з батьком та висловлювався нецензурною лайкою в сторону батька.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що його син є наркозалежним. Йогосин вимагав кошти, а в нього коштів не було.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч.1 ст. 1 даного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до 17 ч.1 ст. 1 вищезазначеного Закону, фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №607387 від 27.12.2024 року, рапортом працівника поліції, заявою та письмовими поясненнями потерпілого від 27.12.2024 року (а.с. 1, 2, 3, 4).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства.

Вислухавши ОСОБА_1 , потерпілого, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який не працює, суд вважає доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк, визначений санкцією ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд переконливо прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, розуміючи те, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень.

На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір розміром 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Виконання постанови покласти на начальника відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області (м. Південноукраїнськ Миколаївської області, вул. Спортивна, 3).

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін