ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/493/25 Справа № 175/3179/24 Суддя у 1-й інстанції - Заборський В. О. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Соколова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Соколова В.В. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, та закрито провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 28.01.2024 року о 19-35 год. на перехресті вул. Танкістів та вул. Смоленська у м. Краматорську водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault» Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по засніженому асфальтовому покриттю вул. Танкістів з боку м. Дружківки в напрямку м. Слов`янська, не вибрала безпечну швидкість руху та не впоралась з керуванням, тим самим виїхала на зустрічну смугу для руху, де скоїла зіткнення з транспортним засобом «Nissan» X-Trail, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків. ОСОБА_1 порушила п. 11.4, 12.1 ПДР України, тобто скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Соколов В.В. просить скасувати постанову судді в частині визнання вини ОСОБА_3 та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вважає постанову незаконною, оскільки вона постановлена з порушенням норм діючого КУпАП та без врахування положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зазначає, що суд не врахував висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, згідно якого поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключним рішеннями і суд не має повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження. Звертає увагу, що законодавцем у ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення це законодавчо заборонено. На його думку, суддя, встановивши, що на момент розгляду справи - 30 липня 2024 року закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП, мав закрити провадження у справі, не роблячи висновків щодо наявності чи відсутності вини в діях ОСОБА_1 . Натомість, суддя, не зважаючи на законодавчий припис щодо закриття провадження, дослідив докази та на їх підставі зазначив про винуватість ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, після чого закрив провадження.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника,вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 11.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню) потрібні факти особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 647443 від 28.01.2024 року, схемою місця ДТП, поясненнями водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 .

Наведені докази свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо доводів апелянта про те, що при закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 284 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Пункт 7 статті 247 КУпАП, за яким закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 , регламентує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі статті 38, пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто, закриття провадження у справі за пунктом 7 статті 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення, не є реабілітуючою підставою, а відтак не звільняє суд від обов`язку з`ясувати передбачені статтею 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Соколова В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя