Номер провадження: 33/813/222/25
Номер справи місцевого суду: 512/437/24
Головуючий у першій інстанції Брюховецький О.Ю.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Савранського районного суду Одеської області від 06 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Савранського районного суду Одеської області від 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючої, яка проживає за адресую: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також, стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Згідно із постановою суду, 06.06.2024 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 168629 від 05.06.2024 зазначено, що 05.06.2024 близько 10 години 09 хвилин в смт. Саврань по вулиці Соборній, 9, ОСОБА_1 керувала автомобілем Volkswagen Caddy, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу "Drager" результат теста 0,73 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила пункт 2,9-а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова винесена незаконно та передчасно через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 16829, ОСОБА_1 була зупинена о 10 год. 09 хв., а тест було проведено о 10 год. 07 хв., тобто за 2 хвилини до її зупинки. ОСОБА_1 вважає, що роздруківка технічного засобу "Alcotest Drager" є недопустимим доказом, оскільки була роздрукована до факту зупинки.

Також в скарзі наголошується, що сам по собі факт визнання особою вини у вчинення адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особам, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини. Та, відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

ОСОБА_1 та її адвокат Дулдієр О.А. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, від адвоката Дулдієр О.А. надійшла заява про відкладення розгляду на іншу дату, а у разі неможливості відкладення розгляду даної справи провести розгляд за його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримує, просить оскаржувану постанову скасувати.

Апеляційний суд, зауважує, що на попереднє судове засідання, адвокатом Дулдієр О.А. також подавалось клопотання про відкладення розгляду, і розгляд було відкладено.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене уст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності та її адвоката.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону районним судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови районний суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №168629 від 05.06.2024; роздруківка тесту № 2530 приладу Alсotester Drager 6820 ARLJ-0178 відповідно до якої ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння 0,73 проміле; пояснення ОСОБА_1 , рапорт поліцейського РПП СПД № 2 ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Нечепуренка Б., відеозапис обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Твердження ОСОБА_1 , що в справі наявні розбіжності в часі події адміністративного правопорушення та складенням процесуальних документів є слушними, але розбіжність в декілька хвилин не спростовує доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона пройшла огляд, погодилася з його результатом, не висловлюючи будь-яких заперечень, тому такий факт не впливає на допустимість інших доказів по справі.

Також, таке твердження не є підставою для скасування судового рішення, оскільки змістом відеозаписів доведено хронологію події, такі неточності є очевидними помилками, які не впливають на доведеність винуватості особи.

Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення та чек за результатами тестування спеціальним засобом Alсotester Drager 6820 підписано ОСОБА_1 без зауважень. В поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення остання зазначила, що з протоколом згодна.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що наведені апеляційні доводи в цілому не спростовують наявності обставин, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які поза розумним сумнівом підтверджуються зокрема об`єктивними доказами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Савранського районного суду Одеської області від 06 листопада 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов