Справа № 199/863/25
ПОСТАНОВА

іменем України

05.02.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 2797/0/15-24 від 24.09.2024, змінено з 7 жовтня 2024 року територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

10.01.2025 року о 23:55 годині біля будинку №2 по вулиці Шкільній у смт. Олександрівка Краматорського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Geely MK Cross» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук, від проходження на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, будучи належним чином сповіщеним про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, будь яких заяв чи клопотань від останнього не надходило. Про обізнаність з приводу дати та часу розгляду справи свідчить довідка про доставку ОСОБА_1 смс-повідомлення.

Захисник Трофімчук В.В. подав до суду клопотання, у якому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 217884, 10.01.2025 року о 23:55 годині біля будинку №2 по вулиці Шкільній у смт. Олександрівка Краматорського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Geely MK Cross» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук, від проходження на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях підтвердив факт керування саме ним транспортним засобом «Geely MK Cross» державний номерний знак НОМЕР_1 саме 10.01.2025 року о 23:55 годині біля будинку №2 по вулиці Шкільній у смт. Олександрівка Краматорського району Донецької області та підтвердив свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, ОСОБА_1 погодився з роз`ясненими йому правами та складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 направлявся для проведення огляду із зазначенням ознак сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.

Одночасно слід зазначити, що викладені обставини підтверджуються наявним в матеріалах провадження відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого зокрема вбачаєтьсь, що будь яких порушень прав ОСОБА_1 не було. При цьому, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу алкотестер «Drager» та у медичному закладі, водій ОСОБА_1 відмовився ( 04 хвилина 08 секунда та 04 хвилина 23 секунда відеозапису №2). Про факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом «Geely MK Cross» державний номерний знак НОМЕР_1 свідчить відеозапис з бодікамери поліцейського, з якого вбачається момент зупинки транспортного засобу (з 00 хвилини 01 секунди по 00 хвилину 32 секунду відеозапису №1), за кермом якого перебуває саме ОСОБА_1 та повідомляє, що рухається до дівчини (00 хвилина 36 секунда відеозапису №1), тоді як інших пасажирів транспортний засіб не містив. Після чого, саме ОСОБА_1 виходить з водійського сидіння транспортного засобу «Geely MK Cross» державний номерний знак НОМЕР_1 (01 хвилина 10 секунда відеозапису №1). Далі, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про вживання ним алкогольних напоїв напередодні зупинки (02 хвилина 40 секунда та 04 хвилина 00 секунда відеозапису №1).

Доводи захисника Трофімчук В.В. про закриття провадження у справі, спростовуються дослідженими у суді матеріалами провадження, у тому числі відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого слідує про факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом «Geely MK Cross» державний номерний знак НОМЕР_1 , крім вказаного, працівником поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені ч.3 розд.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги вищезазначеної Інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, як слідує з долученого відеозапису, ОСОБА_1 не заборонялось здійснювати дзвінки, у тому числі для пошуку правової допомоги, натомість останній не скориставшись цією можливістю, здійснював телефонні дзвінки для врегулювання питання щодо ситуації про його зупинку. Тому, доводи захисника про порушення права на захист не знайшли свого підтвердження, оскільки сам ОСОБА_1 не вважав за доцільне скористуватись таким правом.

Що стосується доводів захисника Трофімчука В.В. в частині безпідставності зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції, суд відхиляє вказані доводи як неспроможні, оскільки на переконання суду, працівники діяли у спосіб визначений п.7 ч.1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема у якому йдеться про те, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

У свою чергу, відповідно до п.5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2021 р.за№ 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції …

Інші доводи захисника Трофімчука В.В., під час їх перевірки, не спростовували висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 .

За таких обставин дії ОСОБА_1 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:1) про накладення адміністративного стягнення;2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому суд враховує, що керування в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605.60 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик