Справа № 366/53/25
Провадження № 3/366/240/25
ПОСТАНОВА

Іменем УКРАЇНИ

29 січня 2025 року селище Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Мовчан В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Київській області Вишгородське РУП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2025 до Іванківського районного суду Київської області надійшов протокол та матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В. Розгляд справи призначено на 29.01.2025.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції, яка повернулась з відміткою «про відсутність адресата за вказаною адресою», а також через офіційний веб-сайт судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, для забезпечення можливості з`явитися до суду і висловити свою думку щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, суддя розцінює неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності неповажною та приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 650246 від 02.01.2025, в якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення;

-копія рапорта помічника чергового відділення поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, від 14.12.2024, відповідно до якого 14.12.2024 о 01:30 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання;

-письмові пояснення ОСОБА_1 , якими він підтвердив, що дійсно був відсутній за місцем свого постійного проживання 13.12.2024 з 22 год. 00 хв.;

-копія постанови Іванківського районного суду Київської області від 03.04.2024 (справа № 366/804/24, провадження № 1-в/366/23/24) якою встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_1 строком на 1 рік та заборонено виходити з будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22:00 години до 06:00 години наступного дня;

-копія постанови Іванківського районного суду Київської області від 03.12.2024 (справа № 366/3234/24, провадження № 3/366/2217/24) якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП;

-копія заяви ОСОБА_1 від 30.08.2024, т.в.о. начальника Вишгородського району Київської області щодо дозволу на зміну місця проживання;

-копія паспорта громадянина України - ОСОБА_1 .

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 650246 від 02.01.2025, складеного ст. ДОП СП ВП № 1 Вишгородського РУПГУНП в Київській області, капітаном поліції Дещенко О.В.: 14.12.2024 року о 01 год. 30 хв., ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду, а саме порушив заборону виходу з будинку в АДРЕСА_2 в період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, де був відсутній.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 187 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Адміністративним правопорушенням за ч. 2 ст. 187 КУпАП визнається порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП, а відтак він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, підставою для складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 за обставин, які мали місце 14.12.2024, став рапорт /повідомлення зі служби 102/ поліцейського від 14.12.2024.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 650246 від 02.01.2025 року був складений через 18 днів після складеного рапорту поліцейським, а саме 02.01.2025 року, тобто зі сплином двадцяти чотирьох годин, визначених ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Також суд зауважує, що жодними іншими доказами не було підтверджено факту відсутності ОСОБА_1 по місцю проживання у вказаний час і навіть письмові пояснення ОСОБА_1 щодо його відсутності за адресою місця проживання стосуються 13.12.2024, в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що порушення мало місце 14.12.2024.

Враховуючи наведене вище, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з порушенням вимог КУпАП, без обґрунтованих та законних підстав недотримання двадцятичотирьохгодинного строку для його складення, а тому є недопустимим доказом.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

З огляду на вказане, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку із закриттям провадження у справі судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 187, 245, 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.187 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Віталій МОВЧАН