Справа №443/45/25
Провадження №3/443/81/25
ПОСТАНОВА

іменем України

06 лютого 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210749 від 02.01.2025 ОСОБА_1 02.01.2025 о 00 год 23 хв в с. Монастирець, вул. Івана Франка, 10 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник Чорненький Я.Б. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній не може прибути у судове засідання, у якому також просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення та зібрання і оформлення доказів. ОСОБА_1 під час процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист та свідчить про істотне порушення його права на захист. Це порушення не усувається посиланням в протоколі на ст.268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви в суду. Із відеозапису, який долучений поліцейським до матеріалів справи вбачається, що момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 фактично відсутній (виявлення відповідних ознак на відеозаписі не зафіксовано). Окрім того, у стороннього спостерігача повнолітнього віку, який не має жодної медичної підготовки, при перегляді відеозаписів не виникло б сумніву у тому, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як його поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова вказують на відсутність ознак алкогольного сп`яніння, які вказані у протоколі. Також вважає, що при розгляді вказаної справи мають бути враховані вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, а саме про те, що суд не має процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, копії протоколу про правопорушення. Як вбачається із матеріалів справи, копія протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП міститься в матеріалах справи, що безумовно свідчить про те, що така йому не була вручена, і що слід розцінити, як ще одне істотне порушення його права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено приписами ст.254 КУпАП. Таке порушення є також процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності, оскільки суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, так як суд не є стороною обвинувачення. Всупереч вимогам приписів ст.266 КУпПА та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції не було забезпечено ОСОБА_1 проведення такого огляду у найближчому медичному закладі, а саме у КНП «Жидачівська міська лікарня» Жидачівської міської ради Стрийського району. Крім того, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, оцінивши аргументи захисника, доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та встановлено, що проведений огляд з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суду надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210749 від 02.01.2025, згідно з яким ОСОБА_1 02.01.2025 о 00 год 23 хв в с. Монастирець, вул. Івана Франка, 10 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3);

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), а також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу «Alcotest 6810»;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.01.2025, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: Ходорівська міська лікарня, виявлені у нього ознаки сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук та зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210749 (а.с.6);

відеозаписи на носію інформації (компакт-диску), які містять відомості щодо обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки працівниками поліції, а також поведінки осіб (водія, працівників поліції) на місці зупинки тарснпортного засобу та змісту розмови зазначених осіб (а.с.7).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП.

Суд критично оцінює аргументи захисника щодо неналежного роз`яснення поліцейським прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не забезпечення права на реальну допомогу адвоката, оскільки такі повністю спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема, відеозаписами, з яких вбачається роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 його прав, а також не перешкоджання останньому у отриманні правової допомоги (шляхом здійснення дзвінків та спілкуванні по мобільному телефону).

Також, суд відхиляє доводи захисника щодо сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, оскільки такі також спростовуються наявними у справі відеозаписами, на яких зафіксовано повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про його відсторонення від керування транспортним засобом та неможливість керування ним до повного витверезіння.

Окрім цього, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу аргументи захисника щодо невручення ОСОБА_1 копії протоколу як істотного порушення права останнього на захист, оскільки ані з відео, ані з інших наявних у справі доказів не вбачається, що поліцейський відмовлявся надати ОСОБА_1 копію згаданого протоколу або ОСОБА_1 висловлював бажання отримати таку, однак у цьому йому було відмовлено, або висловлював зауваження щодо невручення йому копії протоколу.

Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку щодо дотримання уповноваженою особою (поліцейським) порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Так, суд звертає увагу на досліджені відеозаписи, з яких вбачається, що поліцейський протягом нетривалого періоду часу декілька разів висловлював вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку. Однак, при цьому ОСОБА_1 не висловлював відмови від таких вимог і його поведінка не свідчила про те, що він не бажає проходити відповідний огляд. Суд зауважує, що дії ОСОБА_1 не були пасивними та не свідчили про затягування з відповіддю на вимогу поліцейського, а здійснення ним телефонних дзвінків та розмов по телефону протягом нетривалого періоду часу відповідало, по суті, наданню цій особі можливості реалізувати своє право на захист. Окрім цього, з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб перешкоджав поліцейським виконанню покладених на них обов`язків (зокрема, щодо забезпечення проведення ними його огляду на стан алкогольного сп`яніння), шляхом висловлювання необґрунтованих вимог чи умов.

Натомість, поліцейський, не отримавши від ОСОБА_1 відповіді щодо вимоги пройти в установленому порядку медичний огляд, за незначний період часу, протрактував відсутність відповіді саме як відмову ОСОБА_1 від проходження цього огляду і повідомив останньому про перехід до складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим самим, на переконання суду, дійшов передчасного і помилкового висновку, оскільки ОСОБА_1 ані діями, ані словами на відмовлявся від проходження згаданого огляду.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності, суд доходить переконання, що поліцейським не був у повній мірі дотриманий порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210749 від 02.01.2025 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, а також акт і направлення, не узгоджуються з відеозаписами з наведених вище мотивів, а також не є достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення. Інших належних та допустимих доказів його вини у вчиненні цього правопорушення суду не надано.

Суд констатує, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Згідно з приписами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не здобуто достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відтак суд доходить переконання, що в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 245, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів