Справа № 729/1986/24
3/729/28/25 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарів Величко К.Р., Шлапак Н.А., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 (м.Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше до адмінвідповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП -

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №843188 ОСОБА_1 25.11.2024 о 02 год. 40 хв. в с. Кобижча Ніжинського району Чернігівської області по вул. Незалежності, 104, керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №843188 ОСОБА_1 25.11.2024 о 02 год. 40 хв. в с. Кобижча Ніжинського району Чернігівської області по вул. Незалежності, 104, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на її зміни, внаслідок чого на слизькій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на перешкоду електроопору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки, після чого, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №843188, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 12.1, п. 2.3 Б, 2.10 А ПДР та скоїв адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.

Постановою від 26 листопада 2024 року адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 25.11.2024 перебував разом з друзями, в тому числі ОСОБА_2 , в гостях у спільних знайомих в с. Кобижча, де вживали спиртні напої. Через деякий час, він пішов додому. ОСОБА_2 пропонував йому відвезти його додому, але він відмовився. Коли був неподалік від повороту на вулицю Молодіжну, побачив, що за ним їде автомобіль марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , за кермом якого був його власник. Він побачив, як автомобіль зіткнувся з електроопорою, а потім зник з місця пригоди та поїхав у протилежному напрямку. Він пішов додому, але по дорозі зателефонував на 102 та викликав працівників поліції. Пізніше до нього додому приїхали працівники поліції, які відвезли його до знайомих, де він раніше відпочивав. Працівники поліції йому повідомили, що він викрав автомобіль та вчинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння та залишив місце пригоди. 25.11.2024 року в селі Кобижча по вулиці Незалежності, 104 він не керував транспортним засобом, оскільки останнього не має, а водієм був його товариш ОСОБА_2 . Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, оскільки не був водієм та не керував транспортним засобом, за що на нього було складено адміністративні протоколи за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4, КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні інспектор СРПП ВП №2 ОСОБА_3 пояснив, що 25.11.2024 року по приїзду на місце виклику, в АДРЕСА_2 , вони виявили пошкоджений транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_2 . Під час спілкування з особами, які знаходилися за вказаною адресою, було встановлено, що в результаті виникнення конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній самовільно взяв ключі від автомобіля та поїхав в невідомому напрямку. Через певний проміжок часу власник автомобіля виявив під двором вже пошкоджений автомобіль. Працівниками поліції було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 з метою перевірки фактів, зазначених свідками. В ході спілкування, ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом та вживання спиртних напоїв, а також вчинення ДТП та зникнення з місця пригоди. Особі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 25.11.2024 року перебуваючи в с. Кобижча, вулиця Нова, 5 він вживав спиртні напої зі знайомими, серед яких був і ОСОБА_1 . Через деякий час ОСОБА_1 вийшов з будинку покурити. Згодом він час вийшов з друзями та вони побачили, що автомобіль відсутній під двором і вони зрозуміли, що автомобілем користувався ОСОБА_1 , так як ключі від автомобіля знаходилися в транспортному засобі Вони повернулися до будинку, а коли вийшли знову, то побачили вже пошкоджений автомобіль, який знаходився на тому ж місці, з якого зник. Пізніше приїхали працівники поліції, всі свідки стверджували, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 . Коли останнього працівники поліції привезли з дому до вищезазначеного домоволодіння, він зізнався, що саме він керував транспортним засобом та здійснив ДТП та зник з місця пригоди. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Дослідивши матеріали справи,заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, суд приходить до такого висновку.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винуватою у вчиненні цього правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортними засобами на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме бодікамеру М 505 В.

Однак на переглянутому в судовому засіданні диску, який долучено до матеріалів справи, не зафіксована вимога поліцейських про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. У матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , які надані працівниками поліції після того, як останні привели його до домоволодіння АДРЕСА_2 , де він відпочивав з друзями, в яких ОСОБА_1 вказував, що транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 він не керував та дорожньо-транспортну пригоду не вчиняв. Аналогічні пояснення він надав в судовому засіданні.

Крім того, відеозапис, переглянутий в судовому засіданні не містить запису про те, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції визнав факт керування транспортним засобом 25.11.2024 та вчинення ним ДТП та залишення місця пригоди. Тому суд щодо показів свідка ОСОБА_3 щодо визнання вини ОСОБА_1 у вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП відноситься критично, оскільки свідок зацікавлений в розгляді справи, його покази не узгоджуються з відеозаписом, який повинен бути проведений безперервно.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи, та пояснення свідка ОСОБА_2 надані в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_1 керував вищезазначеним транспортним засобом та здійснив наїзд на електроопору та зник з місця ДТП також не заслуговують на увагу, оскільки вказані особи не були безпосередніми очевидцями того, як ОСОБА_1 користувався транспортним засобом, від`їжджав від двору та вчиняв ДТП, а потім повернувся до двору вищезазначеного домоволодіння і залишив пошкоджений автомобіль.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що до показів свідка ОСОБА_2 суд відноситься критично, оскільки він як власник пошкодженого транспортного засобу, зацікавлений у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Покази вищезазначених свідків не підтверджуються письмовими матеріалами справи та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП зазначено, що ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на її зміни, внаслідок чого на слизькій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на перешкоду електроопору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки. Незважаючи на це, у схемі ДТП ОСОБА_1 не зазначений як учасник пригоди, відсутній його підпис та запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису.

Отже, враховуючи зазначене, суд вважає, що працівники поліції не надали належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Суд також звертає увагу на те, що відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожно-транспортної пригоди. Оскільки під час розгляду справи не доведений факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, тому не підлягає останній і притягненню до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення у відповідності до ч.2 ст. 251 КУпАП.

У рішенні "Шмауцер проти Австрії" від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".

Суд також не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року, заява №16347/02, та «Малофєєва проти росії» від 30 травня 2013 року, заява №36673/04 ).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутності складу адміністративного правопорушення

Враховуючи вищевикладене та те, що належні, допустимі та достовірні докази про обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення відсутні, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33, 122-4, 124, 130, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М.Демченко