ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Волок Ю.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 20 жовтня 2024 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень, та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Волок Ю.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- в протоколі не викладено те, яку саме шкоду було заподіяно психічному здоров`ю потерпілої;

- між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно виникають конфлікти та непорозуміння, тому одна і та сама особа, не може бути кривдником та постраждалою особою.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

До початку розгляду справи від захисника Волок Ю.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

-письмовою заявою ОСОБА_2 від 20.10.2024 року, у якій зазначено, що ОСОБА_1 20.10.2024 року о 13:40 год. ображав нецензурною лайкою, не впускав до хати матері;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.10.2024 року, відповідно до яких ОСОБА_1 не впускав її до будинку матері, ображав нецензурною лайкою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 20.10.2024 року, відповідно до яких 20.10.2024 року о 13:30 год. він чув крики з сусіднього двору;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 20.10.2024 року, відповідно до яких 20.10.2024 року о 13:30 год. почув крики з сусіднього двору, прибувши на місце побачив як його жінка - ОСОБА_2 лежала в дворі, сам ОСОБА_1 лаявся нецензурною лайкою в її бік.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі не викладено суть адміністративного правопорушення, а саме: не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, зокрема, яку саме шкоду було заподіяно психічному здоров`ю потерпілої;, не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища,адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за № 2229-VIII психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, диспозиція ст. 173-2 КУпАП не містить вичерпний перелік діянь, що полягають у вчиненні домашнього насильства, оскільки законодавець посилається на вчинення будь-яких діянь і вживає термін тощо, тому судом обґрунтовано взято до уваги викладені в протоколі обставини як вчинення домашнього насильства, яке мало психологічний характер,що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою.

Висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лексикою та погрози підтверджується матеріалами справи, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_2 , її письмовими поясненнями, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , поясненнями, наданими в суді першої інстанції ОСОБА_1 який підтвердив те, що між ним та ОСОБА_2 відбувся конфлікт.

Отже, вказаний протокол містить посилання на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, що виявилось в образах та погрозі потерпілої , якою відповідно до ст. 269 КУпАП є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, що відображає ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, такі ж обставини встановленні судом.

Крім того, наслідок у вигляді завдання шкоди не визначений як обов`язковий, а сформульований, зокрема у одній із форм, як такий, що міг бути.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно виникають конфлікти та непорозуміння, тому одна і та сама особа, не може бути кривдником та постраждалою особою, не спростовують висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж за наявності реальної можливості завдання такої шкоди.

Виходячи зі змісту диспозиції цієї норми, відповідальність настає не тільки за наявності заподіяної шкоди, але й у випадку, коли створюється можливість заподіяння шкоди, тобто таке правопорушення має формальний склад.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Враховуючи вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог чинного законодавства, крім того, містить виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Волок Ю.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко