Номер провадження 3/523/291/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., захисника Боднара М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 25.11.2024 року о 13:51 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №13 по вул. 1-а Лінія в м. Одесі, з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), - від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відповідний носій інформації, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху».

В суді ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що в день викладених у протоколі обставин дійсно рухався на транспортному засобі, назустріч їхав патрульний автомобіль, який потім розвернувся і приблизно півкілометра їхав за ним, не вмикаючи сигнальні вогні. При першому повороті поліцейські увімкнули сигнальні вогні та зупинили вказану особу по причині неувімкненого покажчика повороту, за що одразу склали протокол на місці і наклали стягнення у вигляді штрафу. У особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, через стрес тремтіли руки, що працівники поліції розцінили як ознаку сп`яніння, провели, на його погляд, обшук, перевірили кишені, автомобіль, однак нічого забороненого не знайшли. Чіткої відмови від проходження огляду ОСОБА_1 не висловлював, вимагав роз`яснень перед проходженням огляду, яких поліцейські не надали. При складенні протоколу вказані особи вели себе різко, погрожували, не надали можливості заповнити бланк пояснень, не заповнили у протоколі строки з назвою пристрою, яким мали проводити огляд, склали протокол про адміністративне правопорушення та поїхали, залишивши його на місці. Після чого вказана особа зателефонував на лінію 102, пояснив ситуацію, а потім поїхав до Головного управління поліції з вимогами, щоб інший екіпаж відвіз його на медогляд. Подав скаргу на дії працівників поліції у зв`язку з даним інцидентом. Огляд пройшов самостійно у лікарні на вул. Академіка Воробйова, 9, куди його мав відвезти екіпаж.

В судовому засіданні захисник Боднар М.О. просив долучити до матеріалів справи письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в яких просив провадженння закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові заперечення його захисника, суддею встановлено, що винність першої з вказаних осіб у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доказана та підтверджується дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №181793 від 25.11.2024 року, в якому наведені обставини порушення водієм ОСОБА_1 приписів п.2.5 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. - 1);

- направленням на огляд ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що вказана особа від такого огляду відмовився (а.с. - 5);

- результатами відтворення під час вивчення матеріалів справи відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників поліції, у яких зафіксовано безперервний перебіг подій вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обставин складення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за участю цієї особи (а.с. - 6).

Втім, суддею критично оцінюються надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та подані захисником Боднаром М.О. заперечення в інтересах останнього, в яких викладене клопотання щодо закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, внаслідок чого вважає їх безпідставними і до уваги не приймає з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 вказаного Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В своїх запереченнях захисник Боднар М.О. посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями з боку працівників поліції; останні не роз`яснили ОСОБА_1 зміст направлення на медичний огляд, процедуру огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від такого огляду; з відеозапису не вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі; непроведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння на місці; написання скарг на дії працівників поліції, які складали протокол; перебування вказаного підзахисного у тверезому стані, що підтверджується відповідним висновком та актом №003527 з КНП «ООМЦПЗ» ООР від 25.11.2024 року та іншими наданими захисником медичними документами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Верховний Суд у своєму правовому висновку, викладеному у постанові від 02.10.2024 року (по справі №120/12494/23), виснував, що формальні недоліки фіксації правопорушення, за загальним правилом, не можуть бути підставою для звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу.

Разом із тим, суддя вважає, що діяльність уповноважених органів виконавчої влади, зокрема в частині документування справ про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП, у контексті неодноразового посилення останнім часом законодавцем відповідальності за їх вчинення та щорічної статистики скоєння значної частини дорожньо-транспортних пригод водіями у стані алкогольного сп`яніння, що призводить до великого відсотка смертності учасників дорожнього руху, саме і спрямована на захист важливого суспільного інтересу.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За п.2.5 ПДР, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Приписи п.п.2, 3, 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, регламентують що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено Наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735, про затвердження Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 №1413/27858.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суддею не приймаються до уваги викладені у запереченнях захисника доводи з приводу того, що працівниками поліції не проводився огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, оскільки згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Міністерством юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до закладу охорони здоров`я, а не проводить на місці за допомогою спеціальних технічних засобів.

Згідно клопотання захисника та наданих в суді пояснень ОСОБА_1 , останній в день складення протоколу декілька разів телефонував на «102», а згодом проїхав до Головного управління патрульної поліції (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), де в подальшому написав скарги на неправомірні дії працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, з доданих захисником Боднар М.О. до свого клопотання відповідей на його адвокатський запит начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо розгляду поданих ОСОБА_1 скарг вбачається, що за результатами проведення перевірки, в діях працівників патрульної поліції ознак дисциплінарного проступку не встановлено, з огляду на що, доводи захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу порушення працівниками поліції законодавства суддею не приймаються як недоведені.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст.252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтворений відеозапис обставин оформлення працівниками поліції матеріалів справи на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейськими до суду доказів є виконанням покладеного на них обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Зазначений відеозапис містить безперервний перебіг подій та стосується безпосередніх дій ОСОБА_1 . Вказаний відеозапис переданий до суду Управлінням патрульної поліції в Одеській області для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо вказаної особи та зроблений з метою забезпечення доказів у справі відповідно до означеної норми закону.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що дійсно ОСОБА_1 25.11.2024 року о 13:51 годині керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , після чого був зупинений працівниками поліції за відсутність ввімкненого сигналу повороту при зміні напрямку руху, з подальшим винесенням постанови за таке правопорушення.

Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції помітили у останнього тремтіння пальців рук та нервування, що обумовило підозру у наявності у нього заборонених речовин, а також необхідність поверхневої перевірки транспортного засобу та огляду особи. На запитання працівника поліції щодо вживання особою, який притягається до адміністративної відповідальності, лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія або ж наркотичних засобів тощо, останній відповів, що не виживав, після чого поліцейський озвучив виявлені у вказаної особи ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та висловив вимогу пройти вказаній особі освідування на стан наркотичного сп`яніння або перебування під дією певних лікарських препаратів у медичному закладі за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9.

Після висловлення такої вимоги, у ОСОБА_1 виникли запитання та суперечності, відповідаючи на які, працівники поліції неодноразово роз`яснили йому процедуру такого освідування та наслідки відмови від нього (що буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП). Після таких роз`яснень, інспектори поліції більше 5 разів пропонували вказаній особі проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що останній не відповідав згодою, сперечався з ними, вимагав поліцейськими заповнення у направленні граф, які має заповнювати лікар, проведення огляду на місці, затягував час, на що поліцейський попередив, що у разі ненадання такою особою чіткої відповіді на висловлену вимогу, це буде сприйняте як ухилення від проходження огляду та призведе до складення протоколу. Втім, на неодноразові пропозиції працівника поліції проїхати до медичного закладу для огляду лікарем-наркологом (ще більше 7 разів), ОСОБА_1 дзвонив адвокату, продовжував сперечатись, після чого поліцейський озвучив про ухилення останнього від проходження огляду та складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснив передбачені Конституцією України та КУпАП права та обов`язки. Після чого інспектор поліції роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його зміст та повідомив про його відсторонення від керування транспортним засобом та наслідки порушення такого відсторонення.

До того ж, згідно відеозапису, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський висловив вимогу щодо передачі ОСОБА_1 посвідчення водія для вилучення, чого той не виконав, а також непогодження останнього на проходження огляду на стан сп`яніння, на думку суду, підтверджують доводи працівників поліції щодо поведінки вказаної особи, що не відповідає обстановці.

Доводи захисника та ОСОБА_1 за приводу нероз`яснення останньому працівниками поліції змісту направлення на медичний огляд на стан сп`яніння, процедуру такого огляду та наслідки відмови від нього спростовуються відеозаписом, а тому суддею відхиляються як безпідставні.

Згідно клопотання захисника та наданих в суді пояснень ОСОБА_1 , останній в день складення протоколу декілька разів телефонував на «102», а згодом проїхав до Головного управління патрульної поліції (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), де в подальшому написав скарги на неправомірні дії працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, з доданих захисником до свого клопотання відповідей на його адвокатський запит начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо розгляду поданих ОСОБА_1 скарг вбачається, що за результатами проведення перевірки, в діях працівників патрульної поліції ознак дисциплінарного проступку не встановлено, з огляду на що, доводи захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу порушення працівниками поліції законодавства суддею не приймаються як недоведені.

Оцінюючи доводи захисника Боднара М.О. щодо перебування вказаного підзахисного у день розглядуваних подій у тверезому стані, на підтвердження чого вказана особа додав до свого клопотання копії висновку та акту №003527 з КНП «ООМЦПЗ» ООР від 25.11.2024 року, то суд зауважує, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за фактом керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, підтвердженим медичним висновком у встановленому законом порядку, а за фактом відмови вказаної особи від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який вже сам по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак такі доводи вказаного захисника суддею до уваги не приймаються.

За ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані використовувати практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слід зауважити на тому, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України» вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та в силу положень ст.33 КУпАП, при визначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставин інкримінованого правопорушення, що мало місце в умовах воєнного стану та збройної агресії рф проти України, ступінь вини ОСОБА_1 та його особу - є ФОП, а також приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до цієї особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.1,8-9,23,27,33,34, 40-1,130,256,268,276-280,283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 605,60 гривень на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України, (00020, м. Київ, вул. Липська, 18/5).

Зобов`язати ОСОБА_1 здати посвідчення водія на його ім`я до УПП в Одеській області ДПП.

У разі ухилення ОСОБА_1 від здачі посвідчення водія, яке посвідчує його право на керування транспортними засобами, то строк позбавлення її права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія уповноваженими працівниками Національної поліції України.

Копію постанови для виконання вручити під розписку ОСОБА_1 та направити до УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України, а також надати іншим заінтересованим особам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя В.В.Шурупов