Єдиний унікальний номер 448/1942/24
Провадження № 3/448/48/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2025 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. ОСОБА_1 20.10.2024 о 12 годині 50 хвилин по вул. Гайдамацька, 10 в м.Мостиська, Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 в стані сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан перебування під впливом лікарських препаратів підтверджується висновком КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» №002690 від 20.10.2024, в якому зазначено що водій перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

2. Встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9. а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі

3. Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні 03.12.2024 вину у вчиненому заперечив. Пояснив, що 20.10.2024 близько обіду керував автомобілем, його зупинили працівники поліції через порушення ПДР України, склали постанову, яку він не оспорює, штраф оплатив. Поліцейські вказали, що він має ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували пройти тест в медичному закладі, на що він погодився, оскільки ні алкоголю, ні наркотичних засобів не вживає. Медичний висновок показав, що він перебуває під впливом лікарських засобів, даного висновку не оскаржував, але він викликає у нього сумніви. Пояснив, що перед даною подією у нього була зламана щелепа, переніс оперативне втручання, тому приймав обезболюючі медичні препарати та крапальниці, які призначені лікарем. Зазначив, що вміст даних медичних засобів йому невідомий. Оскільки операція була важка, можливо вміст лікарських засобів у його крові залишився. Вказав, що має на утриманні малолітнього сина, непрацездатних батьків та брата інваліда, він є єдиним годувальником в сім`ї, просив врахувати дані обставини при вирішенні даної справи.

Підтвердив, що відносно нього того дня також була винесена постанова за вчинення ним адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка набрала законної сили, яку він не оскаржив і яку не заперечує.

4. Захисник ОСОБА_1 адвокат Кайдан Л.В. у судових засіданнях 13.11.2024, 03.12.2024 вину особи, інтереси якої він представляє заперечила. Вказала, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції через порушення ПДР України, вказавши про наявність оперативної інформації про вживання ним наркотичних засобів, без зазначення таких ознак запропонували пройти тест в медичному закладі. Медичний висновок, в якому зазначено що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість є неналежним доказом у справі та необгрунтований, оскільки не вказана назва тесту та відсутній сертифікат на підтвердження його законного проведення. Крім того, відеофіксація події поліцейськими не є безперервною.

Просила закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, подала клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 17-19), яке долучене до матеріалів справи.

5. ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання 06.02.2025 не з`явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. 08.01.2025 адвокат Кайдан Л. В. подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без їх участі, клопотання про закриття провадження у справі підтримують в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП при розгляді даної категорії адміністративних справ участь особи, щодо якої розглядається справа не обов`язкова. Враховуючи вищенаведене, вбачаю за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

6. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення в судовому засіданні досліджено такі докази:

6.1. протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №751047 від 20.10.2024 який є документом, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП, який засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього (а.с.5);

6.2. перевірка ОСОБА_1 по обліках бази ІТС «ІПНП» щодо відомостей про притягнення до відповідальності від 21.10.2024 (а.с.4);

6.3. висновок КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» №002690 від 20.10.2024, в якому зазначено що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6);

6.4. пояснення ОСОБА_1 від 20.10.2024, у яких він пояснив, що 20.10.2024 його зупинили працівники поліції та запросили на проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі м. Львова, на що він погодився. Згідно висновку лікаря він перебуває під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказує, що не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Ліки, які виписав йому лікар можливо містили речовину із якою заборонено керувати транспортними засобами, про що йому не було відомо (а.с.7);

6.5. копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3304048 від 20.10.2024 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП (а.с.8);

6.6. диск з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні, на якому зафіксована подія, що мала місце, із якого встановлено, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 через порушення ПДР, вказавши на підозру, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився. Внаслідок проведення медичного огляду, здійсненого в процесуальному порядку, встановлено, що він перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що складений відповідний висновок. На його підставі працівники поліції склади протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

6.7. Крім того, досліджені докази, які долучені захисником Кривчача Р.П.: копії дисків, довідка до акту огляду медико-соціально експертною комісією ОСОБА_2 від 30.11.2023, пенсійне посвідчення ОСОБА_2 від 03.01.2024, акт №60 від 19.08.2024 по встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , медичний висновок №1587 від 05.06.2024 ОСОБА_2 , свідоцтво про народження ОСОБА_1 згідно якого ого батьками є: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; довідка до акту огляду медико-соціально експертною комісією ОСОБА_3 від 03.07.2024; пенсійне посвідчення ОСОБА_4 від 03.11.2015 (а.с. 24-37).

7. Викликаний в судове засідання інспектор поліції Козак М.Є., яка складала протокол відносно ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про дату і місце судового засідання, її неявка не перешкоджає розгляду справи (а.с.22).

8. Оскільки відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи, зважаючи на неодноразові виклики інспектора поліції та вжиті всі можливі заходи для його належного повідомлення, суд вважає, що розгляд справи можливо завершити на підставі наявних доказів.

ІV. Застосоване Судом законодавство

А. Загальні принципи

9. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

10. Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

11. Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

12. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

13. Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

14. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

15. Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

16. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

17. У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

18. Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності це придатність для використання за змістом.

19. При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

20. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

21. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Б. Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

22. Положеннями пункту 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

23. Диспозицією статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - передбачає адміністративну відповідальність.

24. Отже, об`єктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

25. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

26. В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

27. Згідно до положень п.2.9. а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

28. Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

29. Відповідно до п. 4 зазначеної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

30. Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

31. З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

32. За загальним правилом, відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

33. У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

34. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

35. Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

V. Висновок Суду

36. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які досліджені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

37. При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

38. Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

39. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

40. В даній справі факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №751047 від 20.10.2024 який є документом, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП, який засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього (а.с.5); перевіркою ОСОБА_1 по обліках бази ІТС «ІПНП» щодо відомостей про притягнення до відповідальності від 21.10.2024 (а.с.4); висновком КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» №002690 від 20.10.2024, в якому зазначено що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6); пояснення ОСОБА_1 від 20.10.2024, у яких він пояснив, що 20.10.202 його зупинили працівники поліції та запросили на проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі м. Львова, на що він погодився. Згідно висновку лікаря він перебуває під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказує, що не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Ліки, які виписав йому лікар можливо містили речовину із якою заборонено керувати транспортними засобами, про що йому не було відомо (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3304048 від 20.10.2024 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП (а.с.8); диск з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні, із якого встановлено, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 через порушення ПДР, вказавши на ознаки підозрювати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився. Внаслідок проведення медичного огляду, здійсненого в процесуальному порядку, встановлено, що він перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що складений відповідний висновок. На його підставі працівники поліції склади протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

41. Дослідженими Судом докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними придатними для використання в адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст.251 КУпАП.

Зібрані докази оцінені Судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи кожен окремо та в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім того, жоден із досліджених доказів, ні викладені в ньому обставини жодним чином не оспорені стороною захисту.

42. Правова позиція по справі ОСОБА_1 є його засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом.

ОСОБА_1 у даній справі не заперечує факту керування ним автомобілем. Крім того, факт його керування транспортним засобом підтверджується постановою ЕНА №3304048 від 20.10.2024 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.

За порушення ПДР України був зупинений працівниками поліції, які винесли відповідну постанову. В ході спілкування із поліцейськими, останні вказали на наявність підозри у нього ознак перебування в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд у медичному закладі.

43. Наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується медичним висновком КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» №002690 від 20.10.2024, в якому зазначено що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

44. Посилання ОСОБА_1 , що даний висновок є неналежним доказом у справі та необгрунтований, оскільки не вказана назва тесту та відсутній сертифікат на підтвердження його законного проведення, суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження базується на припущеннях, не долучені докази на його підтвердження.

45. В даному випадку презюмується наявність правових підстав у медичного працівника, який займає відповідну посаду в медичній установі на проведення зазначеного досліджуваного огляду із наданням відповідного висновку. Стороною захисту на підтвердження протилежного доказів не надано.

46. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що перед даною подією у нього була зламана щелепа, переніс оперативне втручання, тому приймав обезболюючі медичні препарати, які призначені лікарем. Зазначив, що вміст даних медичних засобів йому невідомий. Оскільки операція була важка, можливо вміст лікарських засобів у його крові залишився.

Суд звертає увагу, на правову основу презумпції знання законодавства обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

47. Склад правопорушення також підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксована подія, яка мала місце - зупинки водія, процедури проведення медичного огляду та складання протоколу. Крім того, відеозапис з місця події є об`єктивним доказом, оскільки є незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи. Твердження сторони захисту, про те що відеозапис не є безперервним, суд до уваги не приймає, оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

48. Враховуючи те, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в даній справі саме цю обставину необхідно встановити Суду, яка є об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення. Такий висновок Суду узгоджується із правовою позицією ККС у складі Верховного Суду, відображеною у Постанові ВС №303/6992/від 01.12.2021.

49. Твердження ОСОБА_1 та його захисника не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, не спростовуються матеріалами справи. Суд приходить до висновку, що такі пояснення надані з метою уникнення відповідальності за вчинене. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів.

50. Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому не бере до уваги твердження ОСОБА_1 з приводу того, що докази, надані по справі є недопустимими.

51. Тому протокол складений відносно водія саме за порушення п.2.9.а ПДР України, що повністю узгоджується дослідженими матеріалами справи та не свідчить про порушення порядку проведення огляду чи про складення протоколу з порушенням.

52. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Встановлені у суді обставини не підтверджують викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

Дослідженими обставинами справи, встановлені об`єктивні дані, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

53. Доводи ОСОБА_1 , на які він покликається як на підстави відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, не надано доказів на підтвердження даних фактів та розцінюються судом критично, як обраний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

54. При розгляді даної справи, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд також враховує, що згідно із законодавством України вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП становить суспільну небезпеку та є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем небезпеки, яка може бути завдана вказаним діянням.

55. При цьому, враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього - суду не скеровував.

56. Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

VІ. Накладення адміністративного стягнення

57. Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

58. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

59. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

60. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан. Приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке у даному випадку є безальтернативним, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VIІ. Вирішення питання щодо судових витрат

61. Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

62. Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, тому вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

3. Штраф необхідно сплатити не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення стягнення.

4. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

6. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови суду виготовлений та підписаний суддею 06.02.2025.

Суддя Світлана ГІРЯК