Справа № 209/8977/24
Провадження № 3/209/139/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Корнєєва І.В., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2025 року в провадження судді Корнєєвої І.В. з ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли після доофрмлення матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 641089 від 12.11.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 12.11.2024 року приблизно о 12.30 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 12.11.2024 року, після закінчення уроків не повернулася додому, ходила по лівобережжю м.Кам`янське, наражаючи себе на небезпеку або нещасний випадок, чим ОСОБА_1 порушила ЗУ "Про охорону дитинства", а саме ст.12.

В судове засідання, призначене на 30.01.2025 року о 09.40 годині, ОСОБА_1 з`явилась, представник - адвокат Пека З.О. подала клопотання про закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та пояснення. У зв`язку із необхідністю дослідження поданих пояснення та клопотання, судове засідання було відкладено на 05.02.2025 року на 09.40 годину.

В судове засідання, призначене на 05.02.2025 року о 09.40 годині, ОСОБА_1 з`явилась.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 ст. 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частина 1 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об`єктивна сторона відповідного правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 641089 від 12.11.2024 року вказано, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення, тобто невиконання батьківських обов`язків, за що предбачена відповідальність згідно ч.1 ст.184 КУпАП.

Натомість, згідно пояснень, що знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 злякалась коли не зустріла доньку за звичайним маршрутом зі школи,про зникнення дитини негайно повідомила правоохоронні органи , шукала самостійно дитину та вже під час складання протоколу, дитина разом зі знайомими підійшла до дому, без будь-яких ознак тривоги та переляку. На думку ОСОБА_1 , це було лише звичайне непорозуміння між матір`ю та донькою.

З пояснень дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по дорозі додому зі школи вона зайшла в магазин «Аврора, щоб купити корм собакам та зустріла свого друга ОСОБА_3 , який навчається у паралельному класі , з його матір`ю, які запропонували піти в АТБ,вона погодилася піти в АТБ, щоб купити цукерки. Потім вона підійшла до свого під`їзду та почала чекати свою матір,яка зайшла до під`їзду та шукала її.

Також протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки в ньому повинно бути зазначено, у чому полягало невиконання обов`язків ОСОБА_1 щодо виховання доньки, та яким чином її дії або бездіяльність призвели до ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання доньки, у чому полягає суть вчинених нєю протиправних дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, яка форма її вини щодо таких дій; у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Це ж випливає і з рішення ВП КСУ № 1-р/2019 від 26.02.2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК, де Конституційний суд констатує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що вина ОСОБА_1 полягає в ухиленні від виконання батьківських обов`язків.

Суддя зазначає, що батьківські обов`язки передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Які саме батьківські обов`язки, із передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, не виконала ОСОБА_4 (об`єктивна сторона) протокол про адміністративне правопорушення не містить, що унеможливлює встановлення форми вини (суб`єктивна сторона) та, які права та інтереси неповнолітньої дитини порушені (об`єкт правопорушення).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, в чому саме полягає ухиляння ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а поняття неналежний догляд або неналежне виконання цих обов`язків само по собі не ототожнюється з поняттям ухилення від них.

В той час ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей ,які навчаються , в т.ч. й малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у школі характеризується позитивно ,як гарна учениця та самостійна, розсудлива дитина .

Оскільки обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 641089 від 12.11.2024, відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не розкривають суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, то підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, немає.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Із фабули протоколу не встановлено в чому саме та які саме дії вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків. Жодної ознаки ухилення ОСОБА_1 під час розгляду справи не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, суд вважає, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, керуючись ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, через відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Суддя І.В. Корнєєва