П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сенич І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену відділом поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, інваліда ІІ групи, не працюючого, батька-одинака, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162618, 30.10.2024 о 18 год. 46 хв. в с. Сюрте, на трасі М06 сполученням «Київ-Чоп», 819 км, водій - громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

16 грудня 2024 року від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення з клопотанням закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У запереченнях ОСОБА_1 звертає увагу, що працівники поліції не направляли його на огляд до закладу охорони здоров`я, про що свідчить відсутність у матеріалах справи відповідного направлення. Відеозапис фіксації не проводився безперервно, а отже присутність двох свідків під час проведення огляду є обов`язковою. У протоколі належним чином не відображено дані про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис. ОСОБА_1 заперечував факт вживання будь-яких заборонених речовин чи препаратів. Поліцейські ввели його в оману та порадили йому відмовитись від проходження огляду. Йому не роз`яснили права та обов`язки, можливість користуватися правовою допомогою. Час керування транспортним засобом, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення «18 год. 46 хв.» є невірним, оскільки, у цей момент його транспортний засіб знаходився у нерухомому стані. У протоколі не зазначено, від проходження огляду на який стан сп`яніння він відмовився. Додатково покликається на той факт, що він оскаржив постанову серії ЕНА № 3376924 від 30.10.2024, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали раніше подані письмові заперечення, просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Ще раз вернули увагу на відсутність безперервної зйомки та незалучення свідків. Додали, матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, зокрема, наркоточного, зазначили, що при вживанні канабісу зіниці розширені, а не звужені. Порушення мови та тремтіння рук це результат контузії, отриманої в результаті бойових дій.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162618 від 30.10.2024, ОСОБА_1 інкримінується відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У письмових запереченнях ОСОБА_1 не заперечує факт керування автомобілем. До того ж зазначена обставина підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом, а також постановою серії ЕНА № 3376924 від 30.10.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у якій зазначено, що він керуюючи автомобілем порушив вимогу дорожньої горизонтальної лінії розмітки, а також керував транспортним засобом, не маючи права керування ним.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що постанов серії ЕНА № 3376924 від 30.10.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ним оскаржена, не спростовують факту керування транспортним засобом, з огляду на підстави оскарження зазначеної постанови та визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння чітко зафіксований на долученому до матеріалів справи відеозаписі, що в свою чергу, спростовує наведені ним заперечення про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

До того ж, виходячи з норм ч. 2 ст. 266 КУпАП, обов`язок поліцейського запропонувати водію пройти огляд у закладі охорони здоров`я виникає лише у разі незгоди особи на проведення поліцейським огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з результатами проведеного поліцейським такого огляду.

Разом з цим, ОСОБА_1 відмовився від проведення будь-якого огляду.

Окрім цього, не заслуговують на увагу заперечення ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння. Зокрема, у матерілах справи дійсно є такий документ, у якому також чітко зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від про ведення огляду.

До того ж, законодавство не вимагає складання такого направлення, у разі якщо особа відмовляється від проходження такого огляду.

Окрім цього, суддя не бере до уваги зауваження ОСОБА_1 щодо незалучення працівниками поліції до проведення огляду двох свідків, з огляду на те, що норми статті 266 КУпАП, не передбачають необхідність їх залучення у разі застосування поліцейським технічних засобів відеозапису, що мало місце у даному випадку.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, залучення для проведення огляду двох свідків є необхідним лише у разі, якщо поліцейський не має можливості застосувати технічні засоби відеозапису.

Щодо незазначення технічного запису, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, слід зазначити, що ст. 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено обов`язку поліцейських зазначати технічний засіб відеозапису.

Разом з цим, не заслуговують на увагу заперечення ОСОБА_1 про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не було роз`яснено прав, не надано можливості користуватися правовою допомогою.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься його підпис про ознайомлення зі змістом протоколу, в якому міститься графа про роз`яснення відповідних прав.

Згідно з ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 у своїх запереченнях не пояснив, якого права з вищевказаних він був позбавлений під час складання протоколу, як це вплинуло чи могло вплинути на обставини, описані у протоколі, та встановлені у ході розгляду справи.

Більшість з вищевказаних прав, стосуються розгляду справи по суті, який, у даному випадку проводиться суддею.

Складання протоколу є тільки початковою стадією притягнення особи до адміністративної відповідальності, та не є стадією розгляду справи.

До того ж особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була позбавлена права користуватися послугами адвоката чи надати письмові пояснення, ознайомлюватися з матеріалами справи, під час розгляду справи по суті, яккими і скористалася, про що свідчить надання ОСОБА_1 усних та письмових пояснень у ході розгляду справи в суді присутність захисника в судовому засіданні, неодноразові відкладення розгляду справи з метою надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції ввели його в оману нічим не підтверджуються. Вимоги поліцейських щодо обов`язкового проходження огляду на стан сп`яніння є законними, такими, що передбачен Правилами дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими підзаконними актами.

Інші доводи захисника є незначними та безпідставними, такими, що не спростовують фактичні дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

До того ж, на переконання судді, не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу. Доказ може визнаватися недопустимим тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких порушень, що призводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.

Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.

Дрібні недоліки, такі як, наприклад описка, допущена при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які не викликають сумнівів щодо фактичних обставин справи, незначна різниця в часі, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не повинні породжувати таких негативних правових наслідків як безпідставне уникнення адміністративної відповідальності, інакше це буде суперечити завданням, закріпленим у ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та не сприятиме охороні встановленого правопорядку, зміцненню законності, запобіганню правопорушенням, вихованню громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі наведеного, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162618 від 30.10.2024, постановою серії ЕНА № 3376924 від 30.10.2024, направленням на огляд водія з відміткою про відмову від проходження огляду, рапортом, довідками, матеріалами відеофіксації відмови, що долучені до справи, а також іншими матеріалами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, який є учасником бойових дій, є особою з інвалідністю 2-ї групи, батьком-одинаком, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, його матеріальний та сімейний стан, отримані ним державні нагороди та заслуги перед суспільством та державою, однак, констатує, що зазначені характеристики не спростовують наявність у його діях адміністративного проступку, а санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", так як, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева