Справа № 703/48/25 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.126 та ч. 5 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 18 грудня 2024 року о 12 год. 26 хв. по вул. Житомирській в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2109» д.н.з НОМЕР_2 , без права керування транспортними засобами повторно протягом року, оскільки постановою серії БАД №912288 від 02 березня 2024 року до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Він же, 18 грудня 2024 року близько 12 години 26 хвилин по вул. Житомирській в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2109» д.н.з НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом, також, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, вважаю за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.

Окрім того, приписами ч.2 ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за статтею 126 КУпАП до таких не відносяться, тому суд, приймаючи постанову за результатами розгляду справи стосовно ОСОБА_1 не порушив його право на захист.

При цьому суд зазначає, що безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №199393 від 18 грудня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній порушив вимоги п.2.1«а» ПДР України, а саме керував транспортним засобом без права керування транспортними засобами повторно протягом року, оскільки постановою серії БАД №912288 від 02 березня 2024 року до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно п.2.1«а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією частини 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією частини 3 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами

Диспозицією частини 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність учасника дорожнього руху за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Диспозицією частини 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність учасника дорожнього руху за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо суддею під час судового розгляду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №199393 від 18 грудня 2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 18 грудня 2024 року адміністративного правопорушення;

- довідкою виданою т.в.о. начальника ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області про те, що згідно даних ІПС ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував;

- довідкою виданою т.в.о. начальника ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області про те, що згідно даних ІПС ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, а саме постановою серії БАД №912288 від 02 березня 2024 року;

- копією постанови поліцейського ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області серії БАД №912288 від 02 березня 2024 року, згідно якої, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., зокрема, в зв`язку з тим, що останній 02 березня 2024 року по вул. Центральній в с. Мале Старосілля керував автомобілем ВАЗ 32102, не маючи права керування транспортними засобами;

- відеозаписом зафіксованим відеореєстратором патрульного автомобіля, на якому зафіксовано факт зупинки працівниками поліції автомобіля «ВАЗ 2109» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , а також відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано, що під час перевірки відомостей про порушника в електронному реєстрі поліцейським було встановлено, що останній повторно протягом року здійснював керування автомобілем не маючи права керування транспортними засобами, оскільки постановою серії БАД №912288 від 02 березня 2024 року до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного порушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно диспозиції ч. 3 ст.126 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має на своєму утриманні неповнолітню дитину на утримання якої зобов`язаний сплачувати аліменти. Таким чином, ОСОБА_1 , маючи аліментні зобов`язання, є суб`єктом інкримінованого правопорушення, несвоєчасно або не в повному обсязі сплачував аліменти, у зв`язку із чим постановою державного виконавця його було тимчасово обмежено у праві керування транспортним засобом.

Відтак, дії ОСОБА_1 містять склад інкримінованого правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №199397 від 18 грудня 2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 18 грудня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП;

- копією постанови державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченка І.Л. від 19 березня 2018 року ВП № 37472325;

- відеозаписом зафіксованим відеореєстратором патрульного автомобіля, на якому зафіксовано факт зупинки працівниками поліції автомобіля «ВАЗ 2109» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , а також відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано, що під час перевірки відомостей про порушника в електронному реєстрі поліцейським було встановлено, що останній здійснював керування автомобілем, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченка І.Л. від 19 березня 2018 року ВП № 37472325.

Зазначені докази не викликають у суду будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП, а саме: «керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами».

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення - не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, йому належить призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП як найбільш серйозного із вчинених правопорушень, а оскільки санкція частини 5 статті 126 КУпАП є конкретною і не містить альтернативного адміністративного стягнення, суддя уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, однак без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній не належить водієві.

Частиною 1 ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Одночасно суддя звертає увагу, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, отримавши посвідчення водія, зобов`язався дотримуватися Правил дорожнього руху України та був достовірно обізнаний з можливістю притягнення його до відповідальності у разі недотримання цих правил.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для звільнення його від сплати цього збору.

Керуючись ст. 9, 23, 36, 40-1, 126, 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.126 та ч.5 ст.126 КУпАП, і з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

В разі примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, що становитиме 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Волосовський