ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_4 у межах розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 на постанову Заводського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2024 року щодо ОСОБА_3 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває вищезазначена справа про адміністративне правопорушення, головуючим суддею у якій визначено суддю ОСОБА_4 .

04 лютого 2025 року до Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_3 було подано заяву про відвід судді ОСОБА_4 , в обґрунтування якої зазначено, що під час судового розгляду остання відмовила в задоволенні клопотання сторони захисту про призначення судової автотехнічної експертизи, у зв`язку із чим у заявника відводу виникла недовіра до судді ОСОБА_4 та сумніви в її об`єктивності.

Заявник відводу ОСОБА_3 та захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, про причини неявки не повідомили, питання про відкладення розгляду заяви про відвід не порушили. За таких обставин, а також зважаючи на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне розглянути заяву про відвід за їх відсутності.

Перевіривши доводи заявленого відводу, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступного висновку.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог статті 80 КПК України відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід судді є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина перша статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина друга статті 80 КПК України). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Аналізуючи доводи заяви про відвід судді ОСОБА_4 , вважаю їх необґрунтованими, оскільки вони не свідчать про існування обставин, які можуть викликти у об`єктивного спостерігача сумніви в її неупередженості та безсторонності, а зводяться лише до незгоди із процесуальним рішенням, прийнятим у межах апеляційного розгляду, та особистих міркувань, оціночних суджень та припущень заявника щодо нього.

За вказаних обставин та враховуючи, що доводи заяви про відвід судді ОСОБА_4 , не містять вмотивованих підстав для її відводу, в задоволенні зазначеної заяви належить відмовити.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні відводу, заявленого судді Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_4 , у справі № 208/12352/24 особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_2