ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/414/25
провадження № 3/753/986/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Монін І.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

08 січня 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 02 січня 2025 року серії ВАБ № 214975 02.01.2025 о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 вчинила відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в штовханнях, ображала потерпілого нецензурною лайкою, чим завдала йому фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого мала бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні 22.01.2025 захисником ОСОБА_1. заявлено клопотання про об`єднання справ, а саме з протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 02.01.2025 у справі №753/408/25, який перебуває у провадженні судді Просалової О.М.

У задоволенні вказаного клопотання суддею відмовлено.

У судові засідання, проведені 22.01.2025 та 05.02.2025 з`явились ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідки.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнала та суду пояснила, що вона з 22.11.2022 розлучена з ОСОБА_2 , від шлюбу мають двох дітей: дочку віком 21 рік та сина віком 12 років. 02 січня 2025 року її колишній чоловік приїхав до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де вона наразі мешкає разом із дітьми. Приїхав разом з друзями попаритись у сауні. Коли вони почали збиратися уходити, вона запитала чоловіка, хто буде за ними прибирати, також сказала, що вона купувала дрова, якими вони топили сауну, а також оплачує рахунки за комунальні послуги, при тому, що колишній чоловік фінансово не допомагає. ОСОБА_2 відмовився прибирати за собою в сауні, в результаті чого між ними стався конфлікт.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 02.01.2025 він разом з друзями прийшов у свій будинок попаритись у сауні. Коли вони з друзями збирались уходити, ОСОБА_1 сказала прибрати за собою, він сказав, що прибере потім. Також повідомив, що у них з колишньою дружиною суперечки щодо користування майном. ОСОБА_1 довго не випускала їх із будинку, словесно ображала. Випустила тільки коли приїхала поліція.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 02.01.2025 був запрошений ОСОБА_2 провести час у його сауні, на що він погодився та вони близько 2 годин віпочивали у будинку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . На виході з приміщення сауни їм перекрила вихід ОСОБА_1 з вимогою навести порядок в приміщенні сауни. ОСОБА_2 відповів їй, що це буде зроблено пізніше, після чого хвилин 30-40 продовжувався конфлікт між ними, словесна перепалка з приводу розподілу майна, купівлі дров, аліментів, дітей, він у конфлікт не втручався. На його прохання до ОСОБА_1 вийти, йому було відмовлено, та через деякий час йому стало погано, та ОСОБА_1 все таки випустила його і в цей час приїхала поліція. Під час конфлікту фізичної шкоди нікому завдано не було, був лише словесна сімейна сварка.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю дочкою та онуками. 02.01.2025 ОСОБА_2 прийшов до них з друзями, щоб попаритись у сауні, вів себе агресивно, за собою вони не прибрали, при цьому використали дрова, які купувала її дочка ОСОБА_1 . Так як ОСОБА_2 відмовився за собою прибирати, на цьому грунті між ними виник словесний конфлікт.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, встановив.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення 1 ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №214975, пояснень ОСОБА_1 , а також пояснень свідків, потерпілого ОСОБА_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно виникають суперечки.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Конфлікт особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Сварка - це, гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами.

Враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення свідків, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд вважає, що між ними мала місце саме сварка, а не домашнє насильство.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад судочинства відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з наданих матеріалів суду та отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Підсумовуючи наведене, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 173-2, статтями 274, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Монін І.В.