Справа № 438/2112/24
Провадження № 3/438/29/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 лютого 2025 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області

стосовно ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

у провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувають матеріали адміністративної справи за № 438/2112/24, провадження № 3/438/29/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №177558 від 19 листопада 2024 року.

Крім цього, у провадженні перебувають також матеріали адміністративної справи за № 438/2113/24, провадження № 3/438/30/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №177540 від 19 листопада 2024 року.

Крім цього, у провадженні перебувають також матеріали адміністративної справи за № 438/2115/24, провадження № 3/438/31/2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №177554 від 19 листопада 2024 року.

Відповідно до ст.36 КУпАП: при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), вказані матеріали взаємопов`язані та спільний їх розгляд є доцільним, відповідно справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП слід об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі номер № 438/2112/24, провадження № 3/438/29/2025.

19 листопада 2024 року о 15 годині 00 хвилин в смт. Східниця по вул. Шевченка 42 водій гр. ОСОБА_1 керував ТЗ засобом Mercedes-Benz Sprinter 313 cdi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої, від керування тз відсторонений чим порушив п.2.10.є.ПДР Вживання водієм ТЗ після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

19 листопада 2024 року близько о 15 годині 00 хвилин в смт. Східниця вул. Шевченка 42, водій гр ОСОБА_1 керував ТЗ засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 313 cdi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважний не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався пічного інтервалу, в наслідок чого здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_3 , в наслідок ДТП гр. ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не отримала, чим порушив п.2.3.б.ПДР Поруш. стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, техн; п.13.1 Водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану Т/З повинен дотримуватися безпечної дистанції, чим скоїв правопорушення передбачене ст.130 КУпАП.

19 листопада 2024 року близько 15 годині 00 хвилин у смт. Східниця по вул. Шевченка 42, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ засобом Mercedes-Benz Sprinter 313 cdi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_3 , після чого залишив місце ДТП чим порушив п.2.10.а.ПДР Залишення водіями ТЗ, ін. учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом, будь-яких заяв від нього не надійшло, від працівників поліції надійшов рапорт від 06.02.2025 року про не можливість виконання приводу, оскільки гр. ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповідає.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.4 ст.130 та ст.122-4 КУпАП до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 оскільки право останнього не порушується, в тому числі і на захист.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі. Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому вважаю можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Таким чином, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до п. 2.10 (є) Правил дорожнього України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до матеріалів справи дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 4 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність, у тому числі, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, алкоголю.

Пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Ст.124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Факт скоєння правопорушень підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №177558 від 19 листопада 2024 року, серії ЕПР1 №177540 від 19 листопада 2024 року та серії ЕПР1 №177554 від 19 листопада 2024 року, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомого газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», тест №5249, результат огляду становить 2,34 % проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП. від 19 листопада 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;

копією схеми місця ДТП від 19 листопада 2024 року, у якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортних засобів щодо інших об`єктів на місці події; які, у своїй сукупності, підтверджують вищевикладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; протокол про прийняття заяви про кримінальне порушення та іншу подію від 19 листопада 2024 року; пояснення ОСОБА_3 від 19 листопада 2024 року; відеозаписами подій.

Наведені обставини дають підстави дійти висновку, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №177558 від 19 листопада 2024 року, серії ЕПР1 №177540 від 19 листопада 2024 року та серії ЕПР1 №177554 від 19 листопада 2024 року складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази, досліджені судом, є переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом.

Наведені докази (протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис подій) не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень , передбачених ст. 124 , ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також наслідки вчиненого ним правопорушення, ставлення його до скоєного, вважаю за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді накладання адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» Судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях, передбачених, ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на нього стягнення в межах санкції статей, за якими кваліфікується правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

матеріали адміністративної справи № 438/2112/24, провадження № 3/438/29/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, матеріали адміністративної справи № 438/2113/24, провадження № 3/438/30/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, матеріали адміністративної справи № 438/2115/24, провадження № 3/438/31/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 438/2112/24, провадження № 3/438/29/2025.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.4 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

У порядку ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу в установлений ст.307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст.308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: Андрій СЛИШ