Справа № 563/37/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., секретар судового засідання Литвинчук Л.Л., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Повшука В.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2024 року о 07:40 год., в с. Велика Клецька Рівненського району Рівненської області, вул. Центральна, 56 А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЮМЗ-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що того дня трактором не керував, так як залишив вдома посвідчення водія. За кермом був його брат, ОСОБА_2 , а він сидів поряд. Зазначив, що під час руху, братові прихопило живіт, тому він зупинився та відійшов, а він залишився біля трактора його чекати. В цей час під`їхали співробітники поліції та відповідно склали відносно нього адміністративні матеріали, оскільки напередодні вживав пиво. Від проходження огляду відмовився, не знаючи яка за це відповідальність, крім того вважав, що матеріали складені за відсутність бризговиків, за що штраф сплатив та постанову не оскаржував. Не повідомив, що саме брат був за кермом трактора, оскільки не хотів його підставляти.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Повшук В.І. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказуючи на відсутність належних та допустимих доказів винуватості його підзахисного. Зокрема зазначив, що на відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, у акті огляду на стан сп`яніння не зазначено дати складання, а в направленні до медичного закладу не зазначено час та прилад за допомогою якого мав би проводитись відповідний огляд.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що саме він керував трактором, оскільки його брат, ОСОБА_1 в той день не взяв з собою права. Проїхавши незначну відстань, йому стало зле (прихопило живіт), тому він зупинився та пішов до лісу, а брат залишився в кабіні. Скільки часу там пробув не пам`ятає, проте коли повернувся, то побачив, що трактор заглушений і немає нікого. Вже пізніше, коли прийшов додому, дізнався про історію з поліцією.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні розповів, що допомагав своєму товаришу, ОСОБА_1 із заготівлею дров. Після завантаження прицепа, за кермо трактора сів ОСОБА_2 , а ОСОБА_5 сів збоку (оскільки не взяв права в той день), а він, понад річкою, пішов додому, так як місця в тракторі вже не було.

Вина ОСОБА_1 , незважаючи на невизнання вини та позицію його захисту, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 199146 від 18 грудня 2024 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений уповноваженою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувались;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я від 18 грудня 2024 року;

- переглянутим відеозаписом події, зі змісту якого встановлено, що співробітниками поліції було зупинено трактор колісний, причиною зупинки якого стала виявлена технічна несправність - відсутність передніх бризговиків. Під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 повідомив, що саме він керував трактором та віз дрова зятю в с. Глибочок. Від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, ОСОБА_1 ствердно відмовився та не заперечував, що напередодні ввечері, дійсно, вживав алкогольні напої: «випили втрьох пляшку і ще пива чуть»;

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 199146 від 18 грудня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом (трактор колісний ЮМЗ-6, н.з. НОМЕР_1 ) до повного витвереження (протягом 24 годин).

Суттєвих порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів стосовно ОСОБА_1 , наявності зацікавленості у цьому з боку поліцейських, неприязного чи упередженого ставлення останніх до особи водія судом встановлено не було.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість поліцейських у результатах розгляду справи, тому, суд дійшов висновку, що працівники поліції виконували свої обов`язки виключно у межах наданих їм повноважень.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою, зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у суду підстави відсутні.

Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. З переглянутого відеозапису події встановлено, що вимога про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , як водій, повинен був знати і розуміти, що його відмова від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння тягне за собою порушення п. 2.5 ПДР України. Більш того, відповідно до переглянутого відеозапису, працівник поліції наголошував та роз`яснював, що у випадку відмови від проходження огляду, на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 тим самим, порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Показання свідків про те, що трактором керував брат ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , повністю спростовуються переглянутим відеозаписом події, впродовж фіксації якої, жоден з них не фігурує. Крім того, ОСОБА_1 жодного разу не зазначив, що за кермом був не він, а хтось інший, навпаки, неодноразово вказував, що саме він керував транспортним засобом та віз дрова зятю. Суд також звертає увагу на те, що показання свідків надані в судовому засіданні та їх письмові пояснення долучені стороною захисту дещо відрізняються між собою. Так, зокрема, в письмових поясненнях ОСОБА_3 вказано, що коли він вийшов з лісу, то побачив поліцейський автомобіль, де також перебував його брат. А під час усних пояснень повідомив, що коли вийшов з лісу, то трактор був заглушений і нікого ніде не було, про те що трапилось дізнався лише тоді, коли прийшов додому.

Таким чином, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не приймаються судом до уваги.

Необхідно зазначити, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не зміг обґрунтовано пояснити чому саме під час складання адмінматеріалів не заявив поліцейським, що саме ОСОБА_2 був за кермом трактора. Більше того, за весь тривалий час складання адміністративних матеріалів, взагалі жодного разу не згадав про брата, якому начебто стало зле, який пішов до лісу на декілька хвилин та не повернувся.

Твердження адвоката Повшука В.І. про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неспроможними та повністю спростовані, а невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Щодо позиції сторони захисту відносно допущених порушень працівниками поліції під час складання протоколу та доданих до нього матеріалів відносно його підзахисного, то судом не було встановлено таких порушень, наслідком яких могло б бути закриття провадження у справі.

Оцінюючи докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З переглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 запевняє співробітників поліції, що залишив посвідчення тракториста вдома, тому патрульний екіпаж, разом з ОСОБА_1 вирушає до нього додому за відповідними документами, які останній в кінцевому результаті пред`явив патрульним. Проте, в матеріалах справи відомості про таке посвідчення (із зазначенням серії та номера) відсутні. В протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема вказано, що особу встановлено відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_2 , та в п. 15 "Тимчасово вилучені документи" продубльовано серію та номер паспорта: "не вилучалися, посвідчення водія СР178070 показано через систему ДІЯ".

Згідно з довідкою ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно бази ІПНП, посвідчення водія не отримував.

Поряд з тим, у законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами.

Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме, права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа, на час вчинення адміністративного правопорушення, офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому.

Оцінюючи обставини справи та враховуючи особу правопорушника, вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі статті 40-1 КУпАП, підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 40-1, 221, 280, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн., що підлягає зарахуванню на рахунок: UA0017001, отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, кодкласифікації доходів бюджету 21081300 (адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу - 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на рахунок: № UA0017521, отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Корецька м.тг/22030101, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови суду виготовлено 07 лютого 2025 року.

Суддя