Номер провадження: 33/813/192/25
Номер справи місцевого суду: 504/4203/24
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Качана Романа Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 132357 від 19.09.2024 року вбачається, що 19.09.2024 о 10:50 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, М14, 21км+700м, ОСОБА_1 керував автомобілем Tesla Model S р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей, що не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Качана Р.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Комінтернівського районного суду Одеської області скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення .

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння на момент його зупинки, що підтверджується відеозаписом з бодікамер та результатами лабораторних аналізів біологічних зразків останнього, які було долучено до матеріалів справи.

Вважали, що поліцейськими в порушення вимог КУпАП не роз`яснено прав і обов`язків ОСОБА_1 , які настають в наслідок відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначали, що поліцейськими в порушення вимог розділу 10 Інструкції належним чином не зафіксовано ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , так як вважали, що з відеозапису суд не може в цьому пересвідчитися, а тому вимогу поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння, на думку сторони захисту є незаконною.

Також вважали, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновки, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, тому вважали, що суд першої інстанції взяв на себе роль обвинувачення.

Посилались на те, що з наявного відеозапису в матеріалах справи поліцейськими не зазначалось підстави для зупинки.

Зазначали, що на відеозаписі доданого до матеріалів справи не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та порушено поліцейськими положення ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» .

Вважали, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям ОСОБА_1 , якого поліцейськими не було відсторонено від керування, та який в той же день подав скаргу до УПП ДПП в Одеській області стосовно неправомірної діяльності поліцейських, якими складались вказані матеріали справи.

Також вважали, що судом першої інстанції було порушено принцип презумпції невинуватості.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Качана Р.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 19.09.2024 серії ПР1 №132357;

- відео записами з ПВР.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевірено мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 132357 від 19.09.2024 року вбачається, що 19.09.2024 о 10:50 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, М14, 21км+700м, ОСОБА_1 керував автомобілем Tesla Model S р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей, що не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що транспортний засіб Tesla Model S р.н. НОМЕР_1 зупинено в межах блок-посту уздовж правого краю проїжджої частини за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , з відео вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає обстановці, працівник поліції в цей час роз`яснює правовий режим дії блок-посту під час військового стану, та те, що перевірка транспортних засобів відповідає положенням ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», надалі поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 провести поверхневий огляд, стосовно якого між ОСОБА_1 , і поліцейським тривалий час з`ясовуються правові підстави, але ж ОСОБА_1 надав до огляду поліцейським транспортний засіб та особисті речі, в ході якої ОСОБА_1 продовжував вести себе зухвало, в цей час поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , про ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці, в наслідок чого останньому запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння. На пропозицію поліцейських ОСОБА_1 повідомив, що йому потрібно порадитись в режимі телефонної розмови, на що поліцейськими надано достатнього часу, та в результати телефонної розмови ОСОБА_1 заявив, що він бажає пройти експрес-тест на місці зупинки. У відповідь ОСОБА_1 працівниками поліції повідомлено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння відповідно до положень Інструкції проводиться виключно в закладі медичної установі, з чим ОСОБА_1 не погодився і вимагав пройти процедуру огляду на стан сп`яніння на місці. Надалі поліцейськими роз`яснено, що якщо ОСОБА_1 не поїде в лікарню для проведення вказаного огляду, вони вимушені будуть скласти протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. На що ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. У відповідь поліцейськими запропоновано в котрий раз проїхати до медичного закладу, та в котре ОСОБА_1 , повідомив, що не відмовляється та вимагає провести відповідний огляд на місці. Після чого поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 , що його дії розцінюються як відмова від проходження огляду, адже останній ухиляється добровільно проїхати в медичний заклад. Надалі поліцейськими складено адміністративні матеріали, роз`яснено його права та обов`язки та після чого надано ОСОБА_1 для ознайомлення. Під час ознайомлення ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, запитав куди потрібно проїхати для медичної установи, на що поліцейські повідомили адресу медичного закладу, а саме м. Одеса, вул. А. Воробйова 9. ОСОБА_1 виявив незгоду із складеним відносно нього протоколом та поставив відповідний підпис про ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення. Поліцейські не чинили ОСОБА_1 перешкод для того, щоб пройти у медичному закладі огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 свідомо прийняв без будь-якого тиску рішення не їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського фактично своїми діями та поведінкою відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не перебував в стані сп`яніння на момент його зупинки, що підтверджується відеозаписом з бодікамер та результатами лабораторних аналізів біологічних зразків останнього, які було долучено до матеріалів справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими, адже встановленими положеннями вищевказаної Інструкції є чіткий алгоритм проведення огляду на стан наркточного сп`яніння, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями чинив ухилення від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на численні пропозиції поліцейських упродовж всього відеозапису. Щодо результатів лабораторного дослідження апеляційний суд зазначає, що приватна медична лабораторія «Смартлаб» не включена до переліку медичних закладів на проведення огляду на стан сп`яніння водія у якого виявлено ознаки сп`яніння. Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що такі доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги, що до порушення поліцейськими правового режиму законодавчих актів, щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, проведення процедури огляду та складання відповідних адміністративних матеріалів, не є слушними на переконання апеляційного суду, адже доказів оскарження дій працівників поліції у встановленому законом порядку до матеріалів справи ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду не долучено. Докази, які сторона захисту вважала достатніми для підтвердження оскарження дій поліцейських у вигляді листа відповіді Одеської обласної прокуратури (а.с.38) та заяви-скарги ОСОБА_1 на ім`я начальника УПП в Одеській області ДПП (а.с.40) не дають підстави вбачати, що в діях поліцейських виявлено не відповідність законної діяльності, адже висновки службового розслідування відсутні, а тому апеляційний суд вважає такі докази неповними та недостатніми для скасування оскаржуваної постанови.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновки, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, тому вважали, що суд першої інстанції взяв на себе роль обвинувачення, є необґрунтованими, належними та допустимими доказами у сукупності, адже по-перше враховуючи вищевикладений абзац, висновків щодо оскарження дій поліцейських ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надавались. Крім того з вище дослідженого відеозапису дійсно вбачається поведінка ОСОБА_1 , яка не відповідала обстановці, та була зухвалою по відношенню до законних дій поліцейських.

Щодо доводів апеляційної скарги, що з наявного відеозапису в матеріалах справи поліцейськими не зазначалось підстави для зупинки, є такими, що не відповідають дійсним обставинам встановленим із дослідженого відеозапису, так як з нього вбачається, що поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 підставу для зупинки визначену ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», роз`яснено, що під час дії військового стану, розташування блок-постів на ділянках автодоріг необхідно для забезпечення безпеки цивільного населення, до того ж висновків вважати, що працівниками поліції було порушено норми законодавства не доведено належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги, що на відеозаписі доданого до матеріалів справи не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає не слушними, адже з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що автомобіль Tesla Model S р.н. НОМЕР_1 зупинено в межах блок-посту, та як зазначено у протоколі, що даний блок-пост знаходиться на ділянці автодороги Одеська область, Одеський район, М14, 21км+700м,уздовж правого краю проїжджої частини за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , при цьому ОСОБА_1 повідомляв поліцейським, що прямує до лікарні, а також те, що в автомобілі крім ОСОБА_1 нікого не зафіксовано, то апеляційний суд вважає, що за сукупністю даних обставин факт керування вищевказаним транспортним засобом ОСОБА_1 доведено поза розумним сумнівом, що не спростовано належним чином стороною захисту.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям ОСОБА_1 , якого поліцейськими не було відсторонено від керування, та який в той же день подав скаргу до УПП ДПП в Одеській області стосовно неправомірної діяльності поліцейських, якими складались вказані матеріали справи, належними та допустимими доказами не доведено, а тому як і апеляційний суд так і суд першої інстанції позбавлені можливості надати відповідної правової оцінки, адже висновків, щодо результатів оскарження дій чи бездіяльності поліцейських до в матеріалів справи не долучено.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції було порушено принцип презумпції невинуватості, на думку апеляційного суду не знайшли свого підтвердження за результатом апеляційного перегляду, адже за сукупністю наявних доказів у справі на неоднаразові пропозиції поліцейських ОСОБА_1 ухилявся від прийняття пропозиції проїхати до медичного закладу з метою пройти огляд на стан сп`яніння, тобто перешкоджав законним діям поліцейських які були сприйняті ними, як відмова від проходження такого огляду, а тому вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд зауважує, що доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до незгоди з законністю діями поліцейських, але ж при цьому жодних доказів оскарження дій, бездіяльності поліцейських стороною захисту не оскаржувалось у встановленому законом порядку.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Качана Романа Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 03 лютого 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький