ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 195-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.12.2024 р. серії ВАД № 154100: «09.12.2024 о 14:33 в АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 в магазині «Ганнуся» здійснювала продаж піротехнічних виробів без будь яких документів».

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнана та суду пояснила, що вона не здійснювала продаж піротехнічних засобів продаж, яких заборонено законом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Свистун Л.В. подав до суду клопотання, в якому просив провадження у справі закрити за відсутності в діях своєї підзахисної складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 не здійснювала продаж заборонених піротехнічних засобів. В Протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, які саме документи були відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зважаючи на наступне.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частиною 2 статті 195-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною1 статті 195-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які регулюють порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо використання та обігу піротехнічних виробів» передбачено заборону продажу та/або передачі у будь-який спосіб феєрверків класів F2, F3, F4. Продаж та/або передача у будь-який спосіб феєрверків класу F1 особам, які не досягли 16 років, забороняється. Продаж та/або передача у будь-який спосіб сценічних піротехнічних виробів класу Т1, інших піротехнічних виробів класу P1 дозволяється лише особам, які досягли 18 років, а сценічних піротехнічних виробів класу Т2, інших піротехнічних виробів класу P2 - лише особам із спеціальною підготовкою. Класифікація піротехнічних виробів та вимоги до осіб із спеціальною підготовкою встановлюються Технічним регламентом піротехнічних виробів, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до акту добровільної видачі, у ОСОБА_1 були вилучені наступні піротехнічні засоби: HanD Flare, класу 2 6 шт.; Dymne Kule, класу 1 11 шт.; Boy or Girl, класу 1 2 шт.; Дівчинка or Хлопчик, класу 1 2 шт.; I inch Smoking fountain, класу 1 1 шт.; Слава Україні, класу 1 2 шт.

Таким чином, у ОСОБА_1 було вилучені піротехнічні засоби класу 2, 3 та класу Т-1.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо використання та обігу піротехнічних виробів» не містить норм щодо заборони продажу та/або передачі у будь-який спосіб піротехнічних виробів класу 2, 3 та класу Т-1.

Таким чином, враховуючи той факт, що піротехнічні засоби вилучені у ОСОБА_1 не відносяться до класів F2, F3, F4, які відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо використання та обігу піротехнічних виробів» заборонено продавати чи передавати, а також в матеріалах справи не міститься жодного доказу вини ОСОБА_1 : відсутні докази реалізації піротехнічних виробів розрахункових документів, акт контрольної закупки. Відео, яке міститься в матеріалах справи також не містить доказів то, що ОСОБА_1 здійснювала продаж піротехнічних виробів без будь яких документів, відсутні свідки реалізації товарів, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 195-6 КУпАП.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності зібраних доказів, їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 195-6 КУпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 195-6, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 265, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 195-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Спеціальні піротехнічні вироби: HanD Flare, класу 2 6 шт.; Dymne Kule, класу 1 11 шт.; Boy or Girl, класу 1 2 шт.; Дівчинка or Хлопчик, класу 1 2 шт.; I inch Smoking fountain, класу 1 1 шт.; Слава Україні, класу 1 2 шт. - повернути ОСОБА_1

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: