Єдиний унікальний номер 599/23/25
Номер провадження 3/599/24/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

"04" лютого 2025 р. суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Чорна В.Г., за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у м. Зборові в приміщенні Зборівського районного суду Тернопільської області матеріали, які надійшли із відділення поліції № 2 (місто Зборів) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , працюючого оператором навантажувача Libher ,ТОВ ГРБМ, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 202342 від 21.12.2024 року зазначено, що 21.12.2024 року о 20 год 50 хв ОСОБА_1 на автодорозі Почаїв-Зборів на 29 км 100 м керував автомобілем Фольксваген пасат, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, обстеження на факт вживання алкоголю проводилося за допомогою приладу «Drager Alcotest -6810», покази якого після продуття становили 0.77%о (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 21.12.2024 року у них на роботі був корпоратив, алкоголю не вживав, бо він як водій розвозив працівників по домівках. Із співробітником ОСОБА_2 приїхав в с.Бліх і поїхав додому. Разом із дідом за вечерею випив по сто грам і ліг спати. Через деякий час його розбудили, так як приїхали працівники поліції і пояснили, що він причетний до ДТП, оглянули його транспортний засіб та заставили пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого після продуття становив 0.77%о.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що працює разом із ОСОБА_1 і 21.12.2024 був разом з ним на робочому корпоративі, де ОСОБА_1 алкоголю не вживав, бо розвозив працівників по домівках. Його також завіз в с.Бліх. ОСОБА_1 керував транспортним засобом тверезий.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що був разом із хлопцями на корпоративі, але пішов додому швидше, бо був випивший. Йшов по дорозі і відчув удар в ногу і впав, коли отямився бачив, що їхав транспортний засіб в якого йшли іскри. ОСОБА_1 його не збивав автомобілем.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи, огляд водія проводився із застосуванням алкотестера Драгер 6810, результат 0,77%о проміле алкоголю.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів нагрудних камер працівників патрульної поліції щодо складання матеріалів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не вбачається факт руху транспортного засобу під його керуванням. Відеозапис із нагрудних камер працівників поліції розпочинається фіксування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Із долученого працівниками поліції до матеріалів справи відеозапису неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім цього, ОСОБА_1 не відсторонений від керування транспортним засобом після складення відносно нього протоколу серії ЕПР1 № 202342 від 21.12.2024, та надання уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, дозволу на керування транспортним засобом, чим засвідчується факт того, що у поліцейського не було для цього підстав.

В матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні докази про зупинку транспортного засобу Фольксваген пасат, днз НОМЕР_1 під керуванням водієм ОСОБА_1 .

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових, транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до частин 1, 2 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov V. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень частини 2 статті 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а).

Оскільки в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколах, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.