Провадження № 33/4823/133/25
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, ОСОБА_1 , 28 листопада 2024 року, о 22 год. 34 хв., по вул. Шевченка, 111 - В, у м. Чернігові, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши правопорушення повторно протягом року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що місцевий суд безпідставно не прийняв до уваги той факт, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, поштове повідомлення йому не надходило, в Дії також. Тому він не мав змоги з`явитись у судове засідання та надати пояснення з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначає, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні не має ознаки вини.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 , будучи повідомленим особисто телефонограмою, не прибув. Його явка на виклик необов`язкова. Заяв про перенесення судового засідання не подавав.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184302 від 28.11.2024, ОСОБА_1 , 28 листопада 2024 року, о 22 год. 34 хв., по вулиці Шевченка, 111 - В, у м. Чернігові, керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами Корюківським районним судом Чернігівської області від 26.01.2024, строком на 12 місяців. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою серії БАВ 637187 від 01.01.2024, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав « … по своїм справам … ».

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП в Чернігівській області від 29 листопада 2024 року, ОСОБА_1 01.03.2019 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він належить громадянину ОСОБА_2 .

На підставі постанови Корюківського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ 637187 від 01.01.2024, водій ОСОБА_1 , у м. Корюківка, по вул. Індустріальна, керував транспортним засобом, при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За змістом статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

На відеозапису, доданому поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано рух і зупинку транспортного засобу ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в якому було виявлено порушення в роботі світлових приладів. Нагрудною відеокамерою поліцейського також зафіксовано спілкування з водієм автомобіля ОСОБА_1 , який не мав посвідчення водія, й пояснив, що посвідчення водія у нього вилучене.

Щодо стану крайньої необхідності, слід зазначити, що це є випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Водій ОСОБА_1 на доданих відеоматеріалах з боді - камер поліцейських не зазначає про те, що він діяв у вимушеній ситуації, а навпаки неодноразово наголошував на тому, що переганяє автомобіль, їде у своїх справах, поводиться зухвало демонструє свою незгоду та постійно сперечається з поліцейськими під час розмови, що не може бути розцінене судом, що він діяв у стані крайньої необхідності.

Посилання ОСОБА_1 на порушення його прав через розгляд справи у його відсутність, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких передбачена обов`язкова участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 126 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом ОСОБА_1 про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та завчасно шляхом направлення йому рекомендованих листів про виклик у судові засідання за зазначеною у протоколі адресою місця проживання.

Від отримання листів він ухилився, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім того, ОСОБА_1 був проінформований про те, що стосовно нього склали протокол про адміністративне правопорушення та розгляд справи за цим фактом відбудеться у Деснянському районному суді м. Чернігова, про що свідчить запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Протягом тривалого часу ОСОБА_1 не виявляв інтересу щодо розгляду стосовно нього справи в суді для захисту своїх прав та надання пояснень з приводу події, яка відбулась 28.11.2024.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Більш того, відсутність ОСОБА_1 при розгляді справи місцевим судом не позбавила його можливості надати необхідні докази апеляційному суду, проте таких доказів він не надав.

При розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. ст.. 245, 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець