Справа №295/952/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП відсутній, працюючого спеціалістом із підтримки команди з продажу у ПрАТ «Абінбев Ефес Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

14.01.2024 о 13 годині у м. Житомирі по вул. Михайла Грушевського, 86, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним під час руху, не дотримався безпечної дистанції та не вибрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився на забороняючий сигнал світлофору. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матерільними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у протоколі, у вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, крім його зізнавальних пояснень, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 220857 від 14.01.2025, схемою місця ДТП, поясненнями та іншими матеріалами справи.

Зібрані докази, на переконання суду, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, є належними та допустимими, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3.б, 12.1, 13.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, дії останнього кваліфіковано правильно, вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, критичне ставлення до вчиненого, майновий стан та стан здоров`я, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкції ст. 124 КУпАП.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вважає, що застосування покарання у виді штрафу у даному разі досягне мети запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році 605,60 грн).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.