Справа № 644/144/25
Провадження № 3/644/327/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Рибалка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харків з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал за ознаками ч. 1 ст. 130 КпАП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ), громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Водій ОСОБА_1 28.12.2024 о 17 годині 38 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 30, керував, транспортним засобом Sterling з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: рухливість ходи, сповільненість мови, неприродня блідість шкіряних покривів обличчя. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, б. 18А у лікаря нарколога відмовився під час відеофіксації на нагрудну камеру 470003, 470927 поліцейського, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України (надалі за текстом ПДР України): відмова особи, яка керує ТЗ від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 08.01.2025, справа № 644/144/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч.1ст.276КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207381 від 28.12.2024 ОСОБА_1 28.12.2024 о 17 годині 38 хвилин керував ТЗ з ознаками наркотичного сп`яніння за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 30, що відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, на підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП.

У судовому засіданні 21.01.2025 ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції безпідставно його зупинено, під час складання протоколу грубо порушено його права, зокрема не роз`яснено права, не повідомлено у чому саме співробітники поліції вбачають ознаки наркотичного сп`яніння, та яким чином їх візуально виявлено, особливо це стосується рухливості ходи, в той час, коли я постійно перебував на ТЗ «Ellite XS 3-Wheel».

06.02.2025 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява від ОСОБА_1 про проведення судового засідання без його участі та залучення до матеріалів справи № 644/144/25 технічну характеристику на ТЗ «Ellite XS 3-Wheel».

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини на транспорті. Судом досліджено та проаналізовано адміністративний матеріал, заслухано пояснення ОСОБА_1 , досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207381 від 28.12.2024 (а.с. 1-2), вбачається, що водій 28.12.2024 о 17 годині 38 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 30, керував транспортним засобом Sterling з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: рухливість ходи, сповільненість мови, неприродня блідість шкіряних покривів обличчя. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, б. 18А у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується відеозаписом на нагрудну камеру співробітників поліції 470003, 470927, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України: відмова особи, яка керує ТЗ від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 1-2).

За інформацією з довідки згідно облікових даних НАІС ДДАІ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_1 (а.с. 3).

У результаті огляду проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: рухливість ходи, сповільненість мови, неприродна блідість, виписано направленням на огляд водія транспортного засобу у КНП «ХОР ОКНЛ», з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2024 (а.с. 5), заразом ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у КНП «ХОР ОКНЛ».

З відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичних дисках АЛ 13599 відеофайл ID реєстратора: 470002, 470972 (а.с. 4), вбачається:

час запису 01:34 01:41 працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи вживав наркотичні, психотропні речовини або алкоголь, на що отримав негативну відповідь; 03:41 03:47 зафіксовано, ОСОБА_1 відмовляється їхати з працівниками поліції для проходження медичного огляду у КНП «ХОР ОКНЛ», проте згоден пройти огляд на місці; 03:51 04:10 роз`яснення ОСОБА_1 , що у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння, огляд проводиться у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, крім того, роз`яснюють диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рапортом інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Певко Б., у якому зазначено, що 28.12.2024 під час несення служби екіпажем 4051, згідно с. 35 Закону України «Про Національну поліцію» за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 30 було зупинено незареєстрований ТЗ Sterling під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування зі ОСОБА_1 у останнього вбачалися ознаки наркотичного сп`яніння: рухливість ходи, сповільненість мови, неприродна блідість. Громадянину було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, б. 18А, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с. 6).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд вважає не доведеним факт порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху та вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі за текстом Порядок № 1103) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі за текстом - Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах. Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом. Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд звертає увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ID реєстратора 470002, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску АЛ 13599 (а.с. 4) щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування зі співробітниками УПП в Харківській області ДПП, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, зрозуміло формулював свої думки та висловлював заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. Також, переглядом відеозапису встановлено, що співробітниками патрульної поліції не було названо водію жодних ознак наркотичного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема: перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук тощо. З відеозапису чітко видно, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні. За наведених обставин, у конкретному випадку, суд дійшов висновку, що зазначення працівниками поліції у протоколі ознак наркотичного сп`яніння само по собі не свідчить про їх наявність у особи, а мають виключно формальний характер.

Отже, наявними відеоматеріалами не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й підстав згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

Суд зауважує, що під час складання працівниками патрульної поліції протоколу серії ЕПР1 № 207381 від 28.12.2024 ОСОБА_1 не роз`яснили його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відсутністю підпису ОСОБА_1 у графі: «гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП», а також долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції ID реєстратора 470002, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску АЛ 13599 (а.с. 4), з яких вбачається, що ОСОБА_1 уповноваженою особою УПП в Харківській області ДПП не було роз`яснено його права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що є порушенням його прав, зокрема й права на захист. При цьому співробітниками УПП в Харківській області ДПП не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності другий примірник протоколу, тобто навіть не намагались, що також підтверджується відеозаписом на 11 хв 30 сек, з якого вбачається, що ОСОБА_1 без жодних перешкод попрямував з місця зупинки уповноваженими особами УПП в Харківській області, а співробітники поліції не вжили жодних заходів щоб перешкодити цьому.

Суд бере до уваги, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належні та допустимі докази факту порушення водієм ОСОБА_1 , порушень передбачених положеннями ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року

№ 580-VIII (надалі за текстом Закон № 580-VIII), що давали б право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Суд не бере до уваги долучену ОСОБА_1 технічну характеристику на ТЗ «Ellite XS 3-Wheel», оскільки документи завантажені з Інтернету та містять текст на англійській мові, що суперечить нормам чинного законодавства та унеможливлює зазначені документи прийняти як допустимі докази.

У сфері судочинства застосування державної мови визначається Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», а також низкою спеціалізованих для цієї сфери нормативно-правових актів. Серед них - Закон України «Про судоустрій і статус суддів», Цивільний процесуальний кодекс України (ЦПК України), Господарський процесуальний кодекс України (ГПК України), Кримінальний процесуальний кодекс України (КПК України), Кодекс адміністративного судочинства України (КАС України) та Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року

№ 580-VIII (надалі за текстом Закон № 580-VIII) поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку (…).

За приписами ч. 3 ст. 35 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Суд не встановив будь-які порушення водієм ОСОБА_1 із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що давали б підстави співробітникам УПП в Харківській області ДПП його зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, в супереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Суд зазначає, що за інформацією з відеозапиису ID реєстратора 470002, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску АЛ 13599 (час запису 16:56-18:01), чітко вбачається як ОСОБА_1 без перешкод «покотив» ТЗ «Ellite XS 3-Wheel».

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що співробітниками УПП в Харківській області ДПП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, адміністративна провадження стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ч. 3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону під час застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП регламентує обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, інформація, що відображена у протоколі серії ЕПР1 № 207381 від 28.12.2024 про адміністративне правопорушення, не може бути покладена в основу судового рішення.

Враховуючи вищезазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, тобто не доведена об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Отже, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України через відсутність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу правопорушення.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, отже, керуючись ч. 3 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суд не вбачає підстав для звернення судового збору зі ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д. Паляничко