№ 3/755/499/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., за участю: секретаря судових засідань Бараненко Ю.С., прокурора Сироватки В.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу, що надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України,зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року було об`єднано в одне провадження справу за номерами № 755/21600/24, 755/21602/24, № 755/21603/24 та № 755/21604/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, присвоївши єдиний номер № № 755/21600/24 (провадження номер 3/755/499/25).

Так, ОСОБА_1 , обіймаючи у 2021 році посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VIIта приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII Закону №1700-VII, несвоєчасно 01.05.2024 року, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 ,обіймаючи у 2022 році посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII Закону №1700-VII, несвоєчасно 01.05.2024 року, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6КУпАП.

Зокрема, ОСОБА_1 , обіймаючи до 16.01.2023 року посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VIIта приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII Закону №1700-VII, несвоєчасно 01.05.2024 року, без поважних причин, подала при звільненні декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи до 16.01.2023 року посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №10 митного поста Бориспіль» Київської митниці, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно, з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VIIта приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 розділу VII та п. 27 розділу XIII Закону №1700-VII, несвоєчасно 01.05.2024 року, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, наказом Київської митниці Державної митної служби України від 08.07.2021 року №169-о призначено з 09.07.2021 року ОСОБА_1 на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, у порядку переведення з Київської митниці, шляхом укладення контракту про проходження державної служби, з врахуванням присвоєних спеціальних звань (радник митної служби III рангу, дата присвоєння 01.07.2020 року) та стажу державної служби.

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 письмово попереджена про обмеження та вимоги, визначені Законом 1700-VII.

Відповідно до посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, з якою ОСОБА_1 ознайомлена 09.07.2021 року, зазначена посада відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу», посада головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до ст. 569 Митного кодексу України, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Посадові особи, які вперше прийняті на службу до митних органів і раніше не перебували на державній службі, складають Присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором відділу митного оформлення №10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, була державним службовцем категорії «В».

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 письмово попереджена про вимоги та обмеження, передбачені Законом №1700-VII.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, була належним чином попереджена про встановлені Законом №1700-VII вимоги та обмеження.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу», на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом №1700- VII.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII,суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, була суб`єктом, на якого поширювалась дія Закону №1700-VII та є суб`єктом в відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону №1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Наказом Київської митниці Державної митної служби України від 13.01.2023 року №58-о припинено 16.01.2023 року державну службу ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу митного оформлення №10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці та звільнено із займаної посади за угодою сторін.

16 лютого 2023 року ОСОБА_1 письмово ознайомлена з обов`язком подачі декларацій.

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України, Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (далі - Закон №3384-ІХ), набрав чинності 12.10.2023 року. Таким чином, з 12.10.2023 року здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII і зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Проте, Законом № 3384-ІХ внесені зміни до деяких Законів України, а саме: пункт 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII викладено у такій редакції: «установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону №1700-VII,НАЗК з метою виконання докладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону№1700- VII.

Відповідно до підпункту пп. 1 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 року № 449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 року за №987/36609, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VII (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом № 1700-VII можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Законом № 3384-ІХ визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 року слід подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди.

Декларації, подані в період з 24.02.2022 року до 11.10.2023 року включно, вважаються такими, що були подані на виконання обов`язку, передбаченого ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону №1700-VII (абз. 2 п. 27 розділу .XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII). Повторне їх подання не вимагається та є технічно неможливим.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2021 рік та 2022 рік упродовж часу з 00:00 год. 01.01.2023 року до 23:59 год. 31.01.2024 року(граничний строк).

01 лютого 2024 року о 00:00 год. ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений ч. 1 ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 у 2021 році та 2022 році була суб`єктом, на якого поширюються вимоги Закону№1700-VII, то вона повинна була подати щорічну декларацію за 2022 рік до 31.01.2024 включно.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), щорічну декларацію особи, уповноваженої на-виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік та 2022 рік, ОСОБА_1 подала лише 01.05.2024 року о 14 год. 49 хв. та 14 год. 15 хв., тобто, несвоєчасно без поважних причин.

Зокрема, абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше п зданими деклараціями.

Відповідно до пп. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 року № 449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 року за № 987/36609, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VII- не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстру) відповідно до Закону № 1700-VII, крім декларації кандидата на посаду.

Крім того, абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VIIвизначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи звільненою у 2023 році, зобов`язана була подати до 01.04.2024 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2023 рік.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час.

Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 року № 2115-ІХ встановлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також, у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Абзацом 4 п. 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII встановлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, повноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023 року.

Абзацом 1 частини 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VIIвстановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, з 12.10.2023 року здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII(зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Отже, ОСОБА_1 , будучи звільненою 16.01.2023 року з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці та припинивши державну службу, мала подати декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до 31.01.2024 року включно.

Також, ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений ст. 45 розділу VIІ «Фінансовий контроль».

Тому, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 до 16.01.2023 року була головним державним інспектором відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, то вона повинна була подати декларацію після звільнення за 2023 рік до 31.01.2024 року.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), декларацію при звільненні за період, неохоплений попередньо поданими деклараціями, ОСОБА_1 подала лише 01.05.2024 року о 14 год. 58 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Також, відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2023 рік, ОСОБА_1 подала лише 01.05.2024 року о 15 год. 04 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Будучи опитаною з даного приводу ОСОБА_1 пояснила, що вона невчасно 01.05.2024 року подала свої щорічні декларації за 2021, 2022 та 2023 роки, а також декларацію при звільненні, оскільки не була досконало ознайомлена з термінами подачі.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-Vll визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №1700-VII, за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас, суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).

Виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом №1700-VII,призвела до порушення Закону №1700-VII (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт декларування, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Відповідно до послідовності дій користувача ОСОБА_1 в Реєстрі встановлено, що з метою подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022рік, та подачі декларації при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вона лише 01.05.2024 року (вже після відведеного законодавством терміну) зайшла до нього та цього ж дня здійснила подачу своєї декларації, тобто несвоєчасно. Зазначене підтверджує умисел декларанта на несвоєчасну подачу цієї декларації та легковажне ставлення до визначеного Законом №1700- VII обов`язку.

Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону №1700-VII, у тому числі вимог його статті 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII Закону №1700-VII.

Уповноваженою посадовою особою Національної поліції України під час з бору доказів не встановлено будь-яких підстав та причин, які перешкоджали б ОСОБА_1 вчасно подати щорічні декларації за 2021 рік та 2022 рік, а також, декларацію при звільненні та щорічну декларацію після звільнення за 2023 рік.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, щиро каялася, прохала обмежитись мінімальним штрафом.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що протоколи складені правомірно і у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, прохав накласти на останню адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року (далі - Закон № 1700-VII), державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно зі статтею першою вказаного Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до наказу в.о. начальника Київської митниці Державної митної служби України Сергія Сілюка від 08.07.2021 року № 169-о з 09.07.2021 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, у порядку переведення з Київської митниці, шляхом укладення контракту про проходження державної служби, з врахуванням присвоєних спеціальних звань (радник митної служби III рангу, дата присвоєння 01.07.2020 року) та стажу державної служби.

Відповідно до посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, від 01.07.2021 року, затвердженою в.о. начальника Київської митниці Сергієм Сілюком, з якою ОСОБА_1 ознайомлена 09.07.2021 року, посада останньої відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу», посада головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до ст. 569 Митного кодексу України, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з наказом начальника Київської митниці Державної митної служби України Сергія Сілюка від 13.01.2023 року № 58-о, 16.01.2023 року припинено державну службу ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, та звільнено із займаної посади.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Крім того, абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Зокрема, абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VIIвизначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Натомість, такі декларації були подані ОСОБА_1 лише 01.05.2024 року, тобто несвоєчасно, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи у 2021 році, 2022 році та до 16.01.2023 року, посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 10 митного поста «Бориспіль» Київської митниці, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VIIта приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII Закону № 1700-VII, несвоєчасно 01.05.2024 року, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік та 2022 рік, а також, подала при звільненні декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями та щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2023 рік.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення № 3302, № 3301, № 3299 та № 3300 від05.12.2024 року; рапортами; наказом в.о. начальника Київської митниці Державної митної служби України Сергія Сілюка від 08.07.2021 року № 169-о; наказом начальника Київської митниці Державної митної служби України Сергія Сілюка від 13.01.2023 року № 58-о; посадовою інструкцією від 01.07.2021 року, затвердженою в.о. начальника Київської митниці ОСОБА_2 ; інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також, повним визнанням вини ОСОБА_1 у судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 172-6, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя