ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/26/25

3/609/50/2025

06 лютого 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого кочегаром в дитячому садочку «Бджілка» с. Дунаїв Кременецького району,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

09 січня 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №169583 від 09.11.2024, з якого вбачається, що «09.11.2024 о 09:00:00 в м. Шумськ по вул. Енергетична, 1 водій гр. ОСОБА_1 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою технічного приладу газоаналізатор 6810 Драгер, результат огляду 0,57% проміле, тест 1067, з результатом огляду водій не згідний. Водія було доставлено в КНП Шумської ради «Шумська лікарня» для проходження огляду на стан сп`яніння, результат огляду 0,31 проміле, що підтверджується висновком лікаря. Від керування відсторонений, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР .

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

06 лютого 2025 року адвокат Сідоров В.М. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. Вважає, що матеріали винесені з порушенням наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому згідно із ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі слід закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що згідно з адміністративними матеріалами подія мала місце 09 листопада 2024 року у м. Шумськ, по вул. Енергетична, 1 Кременецького району Тернопільської області, однак надані докази суперечать викладеним у протоколі обставинам, оскільки огляд на стан сп`яніння проводився в с. Дунаїв Кременецького району Тернопільської області, як свідчить роздруківка Драгер 6810. Тим самим порушено вимогу п. 8 розділу 2 вищезгаданої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з яким місце проведення огляду має бути чітко зафіксовано, а всі дані мають відповідати одне одному. Також вказав на порушення працівниками поліції процедури направлення до медичного закладу, порушення процедури проведення огляду в медичному закладі та порушення правил використання газоаналізатора. Зокрема, звернув увагу на те, що повторний огляд було проведено з меншим інтервалом часу, ніж передбачено п. 12 розділу 3 Інструкції 1425/735, був відсутній звуковий сигнал про завершення тестування; мундштук в газоаналізаторі не змінювався, що могло призвести до спотворення кінцевого результату; всупереч правилам, що містить Інструкція з експлуатації «АлкоФор 507», лікарем здійснено послідовно декілька спроб забору повітря від ОСОБА_1 без проведення заміни мундштука та без виконання автоматичного забору проби навколишнього повітря для визначення відсутності алкоголю у повітрі перед початком другого тесту. З цих підстав просить закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сідоров В.М. підтримали клопотання та просили закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних міркувань.

Згідно із ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган, що розглядає справу повинен з`ясувати обставини, що перелічені у ст. 280 Кодексу шляхом ознайомлення з протоколом, матеріалами справи, заслуховування осіб, які беруть участь у справі, дослідження доказів, вирішення клопотань.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005№ 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів. Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад правопорушення містить в собі: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено наступні документи: чек роздруківку приладу Alcotest 6820 від 09.11.2024, тест 1067; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2024; Рапорт інспектора з РПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції М.Гикавого; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3440563 від 09.11.2024; довідку Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про отримання посвідчення водія ОСОБА_1 ; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № п 51 QM 2290 083 23 та декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки; диск з відео фіксацією події.

Адвокатом Сідоровим В.М. в свою чергу до матеріалів справи долучено копію декларації про відповідність газоаналізатора АлкоФор 505 вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ТФ/0026/Ф чинне до 01.02.2025 газоаналізатора АлкоФор 505; копію сертифікату перевірки типу газоаналізатора АлкоФор; копію сертифікату схвалення системи управління якістю; копію посвідчення про проходження підвищення кваліфікації лікаря-уролога ОСОБА_3 ; копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №19 від 09.11.2024.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №169583, складеного інспектором Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Гикавим Мирославом Степановичем 09.11.2024 об 11:02:51 слідує, що ОСОБА_2 09.11.2024 о 09:00:00 год в м. Шумськ по вул. Енергетична, 1, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою технічного приладу газоаналізатор 6810 Драгер, результат огляду 0,57% проміле, тест 1067, з результатом огляду водій не згідний. Водія було доставлено в КНП Шумської ради «Шумська лікарня» для проходження огляду на стан сп`яніння, результат огляду 0,31 проміле, що підтверджується висновком лікаря. Від керування відсторонений, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР .

Проте, як слідує із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3440563, складеної інспектором Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Гикавим М.С. 09 листопада 2024 року в 09:24:09 час скоєння 09:16:42, з роздруківки чеку газоаналізатора Драгер 6820 від 09.11.2024 в 09 год 10 хв, із пояснень, що містяться у клопотанні про закриття провадження у справі, із рапорта інспектора поліції Гикавого М., ОСОБА_2 керував транспортним засобом 09 листопада 2024 року в 09:00 в с. Дунаїв, Дорога Р26, а не в м. Шумськ по вул. Енергетична, 1.

Тобто, дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення суперечать фактичним даним події.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, адміністративний протокол є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являються спеціальні вимоги, дотримання яких гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи.

Протокол є актом обвинувачення, тому він повинен містити конкретне обвинувачення та всі обов`язкові елементи складу правопорушення.

Формулювання адміністративного правопорушення вчиненого особою - це юридичний висновок, заснований на фактичних обставинах справи, зміст якого складають правові ознаки правопорушення, викладені мовою диспозиції застосовуваної норми КУпАП, тому що саме формування обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду і надає можливість особі щодо якої складено протокол у повній мірі реалізувати своє право на захист, оскільки дозволяє точно визначити обсяг і межі свого захисту в рамках конкретного провадження.

Слід зазначити, що суд позбавлений права самостійно змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де суд констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Так, в справі Карелін проти Росії від 20.09.2009р. Суд розглянув ситуацію коли національний суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення без участі сторони обвинувачення, уточнив у судовому засіданні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого як перебрати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатись від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатись від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені суддею, не підтверджують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом 09.11.2024 о 09 год 00 хв саме в м. Шумськ по вул. Енергетична, 1, Кременецького району Тернопільської області.

Як наслідок на переконання суду дані відображені у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту».

В даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не вбачає з огляду на норми ст. 284 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 266, 268, 279, 280-285 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК