Справа № 444/225/25
Провадження № 3/444/256/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 27.06.2024 року, орган, що видав - 4628, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 4 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В Жовківський районний суд Львівської області надійшов протокол серії ЕПР1 №216465 від 09.01.2025 року, який складений поліцейським ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській областіОрловим О.О. відносно ОСОБА_1 , згідно якого пішоход гр. ОСОБА_1 вийшла на проїздну частину дороги не впевневшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху чим спричинила створення аварійної обстановки, внаслідок чого перебуваючи на проїзній частині дороги поза межами пішохідного переходу гр. ОСОБА_2 керуючи електровелосипедом марки «LAKOTA» здійснив наїзд на пішохода, чим порушила п. 4.14.г ПДР Перехід пішоходом проїздної частини поза пішоходним переходом, п.1.5. ПДР Невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином за адресою місця проживання (перебування), та додотково шляхом телефонограми та оголошенням на офіційному вебсайті судової влади України.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що її повідомлено про те, що розгляд справи відносно неї відбудеться в Жовківському районному суді Львівської області.

Відтак, ОСОБА_1 знаючи, що на розгляді в суді відносно неї перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення, проявила байдужіть до результів розгляду такої.

Суд враховує, що ОСОБА_1 на адресу суду не було подано жодного клопотання.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати ВРП від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, розумні строки розгляду справи, а також строки, передбачені ст. 38 КУпАП, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , яка не проявила жодної закікавленості та не виявила бажання прибути до суду для розгляду справи відносно неї.

Судом встановлено, що 01.07.2024 року близько 19:30 год. по вул. Львівській у м. Рава-Руська, відбулася ДТП (наїзд ТЗ на пішохода) за участю саморобного електровелосипеда «LAKOTA» під керуванням ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 , яка отримала тілесні ушкодження.

3 протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що ДТП відбулася в межах населеного пункту; на час ДТП: світла пора доби, без опадів; проїзна частина дороги з асфальтним покриттям, яке на час огляду - вологе. Дорожня розмітка: «1.5». На місці зафіксовано слід РБК (а.с.7-15).

З протоколу допиту потерпілого від 09.07.2024 року вбачається, що у ОСОБА_1 є посвідчення водія, категорії «В». Загальний стаж водіння ТЗ приблизно 1 рік. Вад зору та слуху не має. В ДТП раніше не потрапляла. 01 липня 2024 року приблизно о 19-й знаходилася у м. Рава Руська, на вулиці Львівській, куди приїхала автомобілем «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 , який належить її чоловіку. Автомобіль припаркувала біля правого тротуару (напрямок до м. Жовква). Була сама. На той час на вулиці була світла пора доби, без опадів. Вийшовши з автомобіля, перейшла дорогу на протилежний бік і зайшла в магазин, де придбала пляшку квасу. Зробивши покупки, мала намір повернутися до свого автомобіля і їхати додому. Пригадує, що стояла на тротуарі, подивилася на право та наліво, жодного автомобіля не було, а тому стала переходити дорогу на протилежний бік. Пам?ятає лише те, що зробила один крок з бордюру на проїзну частину, а далі втрата свідомості. Далі пригадує себе з моменту як перебувала в салоні автомобіля швидкої медичної допомоги. В подальшому їй стало відомо, що на неї відбувся наїзд електровелосипедом. Свідків цієї ДТП, відеозаписів у неї немає (а.с.20-21) На місці пригоди за участю потерпілої ОСОБА_1 та її представника- адвоката Танчина Є.Б. проведено слідчий експеримент, в ході якого вона розповіла та відтворила відомі їй обставини та механізм ДТП.

З протоколу допиту свідка (велосипедиста) ОСОБА_2 від 04.07.2024 року, вбачається, що нього є посвідчення водія категорій «В і С». Загальний стаж водіння ТЗ не менше 15 років. У своєму користуванні та власності має легковий автомобіль, мотоцикл, а також саморобний електровелосипед «LAKOTA», на який поставив куплений електродвигун потужністю 500 Вт. 01.07.2024 приблизно о 19:30 год. він знаходився у м. Рава-Руська, повертався додому та керував вищевказаним електровелосипедом «LAKOTA» (далі Велосипед). Будь-яких засобів пасивного захисту не мав. Їхав сам. На той час була світла пора доби, опадів не було, дорожнє покриття було сухе, але подекуди були калюжі, оскільки того дня падав дощ. До ДТП, рухався по вулиці Львівській у м. Рава Руська в напрямку центральної частини міста. Велосипед перебував у технічно-справному стані. Для здійснення руху велосипеда, використовував мускульну силу, тобто крутив педалями, оскільки акумулятор за день розрядився. Дорога по якій рухався має по одній смузі руху у кожному напрямку. Відносно елементів дороги, рухався своєю правою смугою руху, приблизно по її середині, так як біля правого краю проїзної частини дороги були калюжі води. Щодо величини швидкості велосипеда, така приблизно складала в межах 20-30 км/год., але спідометра немає, тому як водій зазначає таку величину. В час руху, несподівано для себе, виявив жінку-пішохода, яка з правого тротуару, справа на ліво, відносно напрямку у якому він рухався, вистрибнула з тротуару на проїзну частину дорогу, перестрибнувши через наявну біля бордюру калюжу з водою та встигла зробити один крок, і на неї відбувся наїзд керованим ним велосипедом. Велосипедист встиг тільки затиснути ручки гальм та дещо спрямувати переднє колесо вліво. Все відбулося миттєво. Контактування з тілом пішохода, який перебував у вертикальному положенні, відбулося передньою частиною велосипеда між правою половиною керма та переднім колесом. Від контакту пішохід та він з велосипедом впали на проїзну частину, можливо і на пішохода. Будучи на місці ДТП, ОСОБА_3 стало відомо, що вказана жінка-пішохід, йшла від банкомату до свого автомобіля, який був припаркований на дорозі, на протилежному краю від місця, де вона мала намір переходити дорогу. У місці де вона «вискочила» на проїзну частину, пішохідного переходу немає. В результаті ДТП пішохід отримала травму обличчя. Він отримав незначні тілесні ушкодження, однак за медичною допомогою не звертався (а.с. 22-23).

З протоколу допиту свідка (очевидця пригоди) ОСОБА_4 від 12.07.2024 року, вбачається, що 01.07.2024 приблизно о 19:30 год. вона знаходилася у м. Рава-Руська на вулиці Львівській та стала свідком ДТП - наїзду велосипедом на пішохода. На той час була світла, ясна погода, без опадів, хоча перед тим пройшов дощ, на проїзній частині були калюжі. Вона йшла по тротуарі вулиці Львівської у напрямку центральної частини міста. Її увагу привернула дівчина-пішохід, яка спочатку йшла по тротуару їй на зустріч, а потім свідок побачила, що вона перестрибує через калюжу, з краю тротуару на проїзну частину дороги. Вона перестрибнула та зробила один крок до середини дороги і в цей момент на неї відбувся наїзд велосипедом, який теж рухався в напрямку до центральної частини міста. Від контактування з велосипедом, дівчина впала на асфальтне покриття дороги, а велосипедист з велосипедом теж впали біля неї. Відносно напрямку руху велосипеда, пішохід здійснила рух справа на ліво. Будучи на місці пригоди свідок бачила, що обличчя дівчини-пішохода було закривавлене, така лежала у місці падінні до приїзду «швидкої». Для постраждалої велосипедист викликав швидку медичну допомогу, працівники якої по приїзді, її госпіталізували. Свідок ще деякий час залишалася на місці події, залишила свої працівникам поліції. На місці пригоди за участю свідка ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, в ході якого вона розповіла та відтворила відомі їй обставини та механізм ДТП.

З висновку експерта N? 52/2024, проведеної судово-медичної експертизи велосипедисту ОСОБА_2 , вбачається, що виявлені у нього тілесні ушкодження, утворилися в результаті ДТП та відносяться до легкого ступеня тяжкості.

З висновку експерта N? 242/2024, проведеної судово-медичної експертизи пішоходу ОСОБА_1 , вбачається, що виявлені у неї тілесні ушкодження, утворилися в результаті ДТП та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров?я.

Згідно повідомлення експерта N? CE-19/114-24/15119-IТ, в ході проведення інженерно-транспортної експертизи по дослідженню технічного стану ТЗ вбачається, що наданий на дослідження транспортний засіб (електровелосипеда «LAKOTA») являється саморобним і виготовленим без врахування ДСТУ, тобто невідомі допустимі експлуатаційні характеристики його робочих систем. В такому разі, виконати перевірку систем, що впливають на безпеку руху вказаного саморобного транспортного засобу у відповідності до вимог ПДРУ не виявляється можливим.

Згідно висновку експерта N? CE-19/114-24/15120-IТ, проведеної інженерно-транспортної експертизи із трасологічних досліджень місця зіткнення вбачається, що під час огляду наданого на дослідження електровелосипеда «LAKOTA» було виявлено технічні пошкодження його передньої частини (крила та ручки керма). Наїзд електровелосипеда «АКОТА» під керуванням ОСОБА_2 на пішохода ОСОБА_1 відбувся на смузі, що призначена для руху до центру м. Рава Руська на ділянці, що передує сліду РБК За результатами отриманих даних з проведених слідчих дій та експертиз, було призначено інженерно-транспортну експертизу по дослідженню обставин і механізму ДТП.

3 висновку експерта N? CE-19/114-24/15118-IТ, проведеної інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин і механізму ДТП вбачається, що в даній дорожній ситуації, при наданих на дослідження вихідних даних, кермувальник ОСОБА_2 керуючи електровелосипедом марки «LAKOTA» повинен був керуватись вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху. З технічної точки зору, при наданих на дослідження вихідних даних, в обстановці місця дорожньо-транспортної пригоди, кермувальник ОСОБА_2 керуючи електровелосипедом марки «LAKOTA» був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого транспортного засобу з заданого моменту виникнення небезпеки для руху. В даній дорожній ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, при наданих на дослідження вихідних даних, порівнюючи фактичні дії кермувальника ОСОБА_2 керуючого електровелосипедом марки «LAKOTA», з необхідними його діями у відповідності до вимог Правил дорожнього руху, в умовах коли вказаний водій був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого транспортного засобу з моменту виникнення небезпеки для руху, з технічної точки зору немає підстав стверджувати, що його дії суперечили вимогам п. 12.3. Правил дорожного руху. Таким чином, встановлено, що в діях велосипедиста ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей, які б перебували у причинно-наслідковому зв?язку із настанням даної ДТП, а причиною цієї ДТП стали виключно дії пішохода ОСОБА_1 , яка, як наслідок власної вини, отримала тілесні ушкодження, тому у даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

У зв"язку із вищенаведеним, слідчим 31.12.2024 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження, що видно з її копії (а.с.4-6).

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ч. 4 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за Порушення, передбачені частиною першою або другою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Вина ОСОБА_1 , полягає в тому, що вона переходила проїзну частину дороги у невстановленому місці, що спричинило створення аварійної обстановки, а тому її дії підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка не працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи фактичні обставини справи, та відповідно до вимог ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а саме враховую те, що правопорушник ОСОБА_1 не працює, окрім того враховую те, що при накладенні на правопорушника адміністративного покарання у вигляді штрафу, призведе до скрутного матеріального становища її сім"ї, а тому вважаю, що до останньої слід застосувати ст. 22 КпАП України, з якої вбачається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суддя вправі звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі ст. 284 КпАП України, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття.

Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України Про судовий збір, судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, передбачених ст. 22 КпАП України, а тому відповідно, судовий збір стягненню з правопорушника ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. 22, ч. 4 ст. 127, ст.ст. 280, 283, 284, 307, 308-310 КпАП України, суддя ,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КпАП України та на підставі ст. 22 КпАП України звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності та справу закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Зеліско Р. Й.