"10" лютого 2025 р. Справа № 363/201/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 року о 23 годині 45 хвилин в м. Вишгород, вул. Набережна, 1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, та був позбавлений права керування транспортними засобами терміном на п`ять років Оболонським районним судом м. Києва від 25.06.2024 року.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся в установлений законом порядку.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що встановлено ст. 268 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справ відбудеться у Вишгородському районному суді Київської області.

Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, за таких обставин суд визнав можливим слухати справу у його відсутність за наявними матеріалами справи.

Крім того, положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 до суду для розгляду адміністративного матеріалу не є підставою для відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частино 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у порушенні ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується та узгоджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 216975, яким зафіксовано подію яка сталась 09.01.2025 року о 23 годині 45 хвилин в м. Вишгород, вул. Набережна, 1; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 216968 складеного відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП; копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.01.2025 року, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; копією постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25.06.2024 року згідно якої, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років; довідкою інспектора сектору адміністративної практики Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції А. Пальченка згідно якої, станом на 10.01.2025 року в Єдиному державному реєстрі МВС відсутня інформація стосовно видачі національного посвідчення водія гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень згідно яких, ОСОБА_1 , 01.04.2024 року, справа № 756/2235/24, постановою Оболонського районного суду м. Києва визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу; 02.05.2024 року, справа № 756/5053/24, постановою Оболонського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять, без конфіскації транспортного засобу; 21.06.2024 року, справа № 756/7384/24, постановою Оболонського районного суду м. Києва, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, без оплатного вилучення транспортного засобу; 03.09.2024 року, справа № 756/9947/24, постановою Оболонського районного суду м. Києва, визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять.

Отже, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи ступінь вини правопорушника, обставини вчинення адміністративного правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а саме ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про призначення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, суд приходить до висновку, що автомобіль «LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 не підлягає конфіскації, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 216975 вищевказаний автомобіль належить ОСОБА_2 .

Разом з тим, стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір, згідно ст. 40-1 КпАП України, оскільки останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 33, 126, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів, що становить 40 800,00 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років без конфіскації автомобіля «LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.Д.Рудюк