Справа № 761/1819/25
Провадження № 3/761/955/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Кваша А.А., за участі адвоката Пеліх Є.І., особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1 розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Ради адвокатів Запорізької області Національної асоціації адвокатів України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голови правління - Генерального директора підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «ЗЗК», юридична адреса м. Київ, вул. Старо-Київська, б. 10г, корп. С

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.01.2025 серія ЗП №00024 ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надав інформацію, що не відповідає дійсності та неправомірно відмовив у наданні інформації на адвокатський запит адвоката Пеліх Є.І. від 04.11.2024 стосовно громадянина ОСОБА_2 ..

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.01.2025 серія ЗП №00025 ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надав інформацію, що не відповідає дійсності та неправомірно відмовив у наданні інформації на адвокатський запит адвоката Пеліх Є.І. від 04.11.2024 стосовно громадянки ОСОБА_3 .

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Постановою суду від 28.01.2025 справи об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення з підстав наведених у письмових поясненнях та долучених до них копій документів. Зауважив, що ПРАТ «ЗЗРК» у зв`язку із повномасштабним вторгненням фактично втратив контроль над підприємством, і доступ до своїх виробничих процесів та потужностей, іншого майна та всіх документів. З цього приводу було вжито заходів та повідомлено у встановленому законом порядку відповідні державні та правоохоронні органи та зареєстровано кримінальне провадження. ПрАТ «ЗЗРК» частково поновило базу даних відносно співробітників, на підставі наявних скан-копій документів, але оригінали наказів про атестацію робочих місць та переліки професій до наказів відсутні. Так, запитувані документи знаходяться на даний момент на тимчасово окупованій території України, про що було надано відповідь на адвокатський запит.

Адвокат Пеліх Є.І. протокол про адміністративне правопорушення підтримала, просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окрім пояснень учасників, суддею досліджено матеріали справи: протоколи про адміністративне правопорушення, з долученими документами, письмові пояснення учасників та копії долучених до них документів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, суддею встановлено, що 04.11.2024 адвокат Пеліх Є.І., у зв`язку із наданням правничої допомоги ОСОБА_3 , звернулася із адвокатським запитом до ПрАТ «ЗЗРК». Відповідно до запиту адвокат просила надати: - інформацію про перебування/припинення перебування в трудових відносинах ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат» /Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» з громадянкою ОСОБА_3 , у разі припинення перебування в трудових відносинах копія наказу про звільнення або інші відповідні документи; довідку та копії документів, які підтверджують пільговий характер робіт/особливі умови праці, атестації робочих місць, з 26.04.2010 року по дату звільнення.

08.11.2024 засобами електронного зв`язку на електронну пошту адвокат Пеліх Є.І. отримала лист № 20/290 від 08.11.2024 року від ПрАТ «ЗЗРК» за підписом голови правління генерального директора ОСОБА_1 , яким надано відповідь про те, що зазначені у запиті документи про підтвердження пільгового характеру робіт/особливих умов праці знаходяться на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим у ПрАТ «ЗЗРК» відсутня можливість надати належним чином засвідчені копії цих документів. Щодо копій документів про трудові відносини ОСОБА_3 із ПрАТ «ЗЗРК» у відповіді зазначено, що вони містять персональні дані, а у адвоката відсутні повноваження щодо отримання персональних даних, у зв`язку із чим ПрАТ «ЗЗРК» позбавлена можливості виконати вимогу адвокатського запиту від 04.11.2024 про надання інформації щодо перебування /припинення перебування в трудових відносинах ПрАТ «ЗЗРК» з ОСОБА_3 .

Крім того, 04.11.2024 адвокат Пеліх Євгенія Ігорівна, у зв`язку із наданням правничої допомоги ОСОБА_2 , звернулася із адвокатським запитом до ПрАТ «ЗЗРК», у якому просила надати інформацію щодо ОСОБА_2 та ряд документів. 08.11.2024 року від ПрАТ «ЗЗРК» адвокатом отримано відповідь про те, що зазначені у запиті документи про підтвердження пільгового характеру робіт/особливих умов праці знаходяться на тимчасово окупованій території України, у зв`язку З чим у ПрАТ «ЗЗРК» відсутня можливість надати належним чином засвідчені копії цих документів. Щодо копій документів про трудові відносини ОСОБА_2 із ПрАТ «ЗЗРК» у відповіді зазначено, що вони містян персональні дані, а у адвоката відсутні повноваження щодо отримання персональних даних.

Згідно ч. 5 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", зокрема, неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадку, коли така інформація підлягає наданню на запит, у тому числі відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надає адвокату право отримувати на адвокатський запит фактично будь-яку інформацію та документи, необхідні для надання правової допомоги клієнту.

При цьому, ст. 24 Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" містить два винятки щодо запитуваної інформації, а саме:

- адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства;

- не підлягає наданню на адвокатський запит інформація з обмеженим доступом та копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Інформація з обмеженим доступом - це конфіденційна, таємна та службова інформація (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію»).

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію»).

Інформація про фізичну особу включає відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, за допомогою яких така фізична особа може бути ідентифікована (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про інформацію»).

Таким чином, якщо адвокатський запит містить вимогу про надання інформації з обмеженим доступом (конфіденційної чи таємної інформації), установа не має права надавати запитувану інформацію чи копії документів, які містять таку інформацію. До того ж поширення конфіденційної чи таємної інформації з порушенням встановленого законом порядку також може бути підставою для притягнення посадових осіб до відповідальності.

Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних регулюються Законом України «Про захист персональних даних», який спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональними даними є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством (ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних»).

Відповідно до частини першої статті 14 вищевказаного Закону поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки. (ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» )

Згідно з вимогами п. 2.8 «Типового порядку обробки персональних даних», затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 08.01.2014 р.№ 1/02-14, згода суб`єкта на обробку його персональних даних повинна бути добровільною та інформованою. Згода може надаватися суб`єктом у письмовій або електронній формі, що дає змогу зробити висновок про її надання.

Відповідно до п. 11 Роз`яснення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 08.01.2014 до Типового порядку обробки персональних даних, Законом України "Про захист персональних даних" не визначено форму надання згоди на обробку персональних даних. Це може бути окремий документ, який підписує суб`єкт персональних даних, чи відповідне позначення в електронному вигляді, одна з умов договору, або це може бути будь-яка інша форма, яка дасть змогу зробити висновок про її надання (написання заяви, заповнення анкети тощо). В будь-якому випадку володілець, отримуючи таку згоду, повинен мати можливість в подальшому надати (на вимогу особи/суду/Уповноваженого) переконливі докази того, що особа дійсно добровільно її надала, а також що перед цим їй було надано вказану вище інформацію.

Отже, у випадку якщо адвокатом запитується інформація з обмеженим доступом, а саме конфіденційна інформація про клієнта (персональні дані), такий запит має відповідати вимогам, які передбачені Законом України «Про захист персональних даних» та містити підтвердження його повноважень на отримання такої інформації.

Таким підтвердженням повноважень адвоката може бути договір про надання правової допомоги, в пунктах якого мають міститися чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнта, додаток до договору або письмове волевиявлення клієнта у вигляді згоди.

Необхідність підтвердження повноважень на отримання адвокатом інформації з обмеженим доступом обумовлена обов`язками володільця персональних даних забезпечити належний захист персональних даних від незаконного доступу до них, що прямо передбачено статтями 10 та 24 Закону України «Про захист персональних даних».

Враховуючи те, що до адвокатських запитів не було надано згоди суб`єктів персональних даних, як і не було надано договір про надання правової допомоги, в пунктах якого чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнтів, в цій частині запиту було відмовлено правомірно.

Також до протоколу не долучено належних та допустимих доказів того, що зазначені у запиті документи про підтвердження пільгового характеру робіт/особливих умов праці знаходяться у володінні та розпорядженні ПрАТ «ЗЗРК», а не на тимчасово окупованій території України, як про це вказано у відповіді на адвокатський запит, та їх ненадання на запит залежить виключно із бажанням чи небажання керівника підприємства, а не з обставинами про які у відповіді на запит вказав ОСОБА_1 .

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 212-3, 245, 247,251, 252, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.212-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Антоніна КВАША