ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27464/24

Провадження № 33/820/108/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Книш О.М., потерпілої ОСОБА_2 та її представника Андрійчук І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_1 адвоката Книш О.М. на постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді від 10 грудня 2024 року, справа №686/27464/24

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватний підприємець, неодружений, має на утриманні одну дитину 2007 р.н.,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 26 вересня 2024 року о 17 год 07 хв, в порушення п.п.10.9 Правил дорожнього руху України, у м.Хмельницькому на вул.Степана Бандери, 6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Peugeot 3008, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.10.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді від 10 грудня 2024 року, справа №686/27462/24, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 26 вересня 2024 року о 17 год 09 хв, у м. Хмельницькому на вул. Степана Бандери, 6, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водію.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_1 адвокат Книш О.М. просила скасувати постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року та закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Уважала постанови місцевого суду незаконними та необгрунтованими, винесеними з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначала, що суд першої інстанції без з`ясування і врахування усіх обставин підійшов формально до вивчення обставин справи.

Зауважувала, що працівниками поліції порушено процедуру складання адміністративних матеріалів, а саме: протокол складено без відома ОСОБА_1 та без його підпису, тому його не можна вважати доказом.

Стверджувала, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Звертала увагу на те, що місцевий суд безпідставно надав оцінку усним показанням невідомої особи (свідка ОСОБА_3 ) та критично розцінив показання свідка ОСОБА_4 .

Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що й призвело до прийняття протизаконного рішення.

У ході апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту, 24 січня 2025 року адміністративні справи за ст.124 (справа №686/27464/24) та за ч.1 ст.130 (справа №686/27462/24) КУпАП щодо ОСОБА_1 були об`єднанні в одне провадження №33/820/108/25 (єдиний унікальний номер №686/27464/24).

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Книш О.М. на підтримання апеляційних скарг з викладених у них доводів, заперечення потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Андрійчук І.В. проти поданих апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України п.п.1.1.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими п.п.1.3.

Згідно з п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Усупереч тверджень апеляційних скарг ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновки судді про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постановах судді, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справах доказами в їх сукупності і були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2024 року серії ЕПР1 №137394, яким зафіксовано обставини ДТП, що відбулась 26 вересня 2024 року близько 17 год 07 хв у м.Хмельницькому на вул.Степана Бандери, 6, за участю транспортних засобів: Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та Peugeot 3008, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , учиненої внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України, оскільки він при русі заднім ходом не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з транспортним засобом Peugeot 3008;

- схемою дорожньо-транспортної пригоди від 26 вересня 2024 року до протоколу серії ЕПР1 №137394, на якій зафіксовано місце знаходження транспортних засобів на автомобільній парковці після ДТП та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів (у автомобіля Peugeot 3008 переднє праве крило, у Mitsubishi Pajero Wagon задній бампер, задня накладка на запасне колесо), отриманих унаслідок ДТП;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій, в яких вона підтвердила обставини, зазначені у своїх письмових поясненнях долучених до протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, вона пояснила, що на парковці парку «Молодіжний», транспортний засіб Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з її транспортним засобом. Водій Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , вийшовши з транспортного засобу, витер пошкодження на належному їй транспортному засобі та повернувся назад на паркомісце, з якого виїжджав;

- фототаблицями місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджених автомобілів.

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №137406 від 26 вересня 2024 року, де зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився;

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які, кожен окремо, у письмовому вигляді підтвердили ту обставину, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі;

- відеозаписами, якими було зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та факт дотримання працівниками поліції вимог закону, зокрема, водію було неодноразово запропоновано на місці зупинки та в медичному закладі пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.

Отже, доводи, викладені в апеляційних скаргах, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, та, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Уважаю, що ОСОБА_1 порушив п.2.5, п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом та вчинив ДТП.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, поводився зухвало.

Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Необґрунтованими є твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а відповідно не вчиняв правопорушення.

Такі доводи спростовуються відеозаписом з місця події, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, доводи про те, що автомобіль не рухався і був припаркованим є неаргументованими та спростовані судом першої інстанції, оскільки факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вчинив ДТП, підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом.

На переконання апеляційного суду, причиною даної ДТП стало очевидне порушення водієм ОСОБА_1 п.10.9 Правил дорожнього руху України, оскільки він під час руху транспортного засобу заднім ходом не переконався в безпеці маневру, що й спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

Таке очевидне порушення Правил дорожнього руху України лежить у правовій площині і не потребує доведення цього факту висновком експертного дослідження, тобто, використання спеціальних знань, зокрема, для вирішення технічної можливості попередити зіткнення обома учасниками цієї події в даній дорожній ситуації.

Із наданих матеріалів справи вбачається можливим встановити причини дорожньо-транспортної пригоди, а виявлення таких причин не потребує спеціальних знань.

За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною, підтверджується належними доказами, вони узгоджуються між собою, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчинених правопорушеннях є його намаганням ухилитися від відповідальності за вчинені дії, бо його винуватість повністю доведена і підтверджена наявними та дослідженими як судом першої, так і апеляційної інстанції доказами.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що патрульні та місцевий суд належним чином не оцінили пояснення свідків та механічні пошкодження автомобіля і не встановили механізм, локацію ушкоджень транспортного засобу, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та спрямовані на ухилення водія ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до положень ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 .

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спростовуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і яким місцевий суд дав належну та ретельну оцінку.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2024 року змінити.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до положень п.4 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні апеляційних скарг захисника Книш О.М. відмовити.

Постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 (справа №686/27464/24) та за ч.1 ст.130 (справа №686/27462/24) КУпАП, змінити.

На підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак