Справа № 567/2050/24
Провадження №3/567/113/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий острозьким МРВ УМВС України в Рівненській області,

за ч.3 ст.154 КУпАП,-

встановив :

ОСОБА_1 20.10.2024 року близько 13 год. в АДРЕСА_1 здійснив неналежне утримання домашньої собаки породи ягдтер`єр, у зв`язку з чим собака вибіг на вулицю без повідка та намордника і заподіяв шкоду вкусивши малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказівний палець правої руки, чим було порушено вимоги ст.9 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження".

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину, а також клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.154 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку всім доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №158397, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншими матеріалами справи.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що в кінці вересня 2024 року його собака породи ягдтер`єр втекла з господарства та про її зникнення він неодноразово повідомляв місцевих жителів та інших осіб ближніх сіл. 20.10.2024 року від ОСОБА_6 він дізнався, що його собака знаходиться в сім`ї ОСОБА_7 . Про те, що собака вкусила малолітнього ОСОБА_2 він дізнався від працівників поліції. Вказав, що він забрав свою тварину додому та відшкодував завданий збиток потерпілому.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 25.10.2024 року вона звернулася до працівників поліції з приводу отримання погроз на її адресу від ОСОБА_1 , так як останній розпиваючи спиртні напої біля річки з іншими місцевими мешканцями приставав до неї при цьому погрожував їй фізичною розправою. Вказала, що 20.10.2024 року вона почула крик матері. Її племінник ОСОБА_2 , який перебував в будинку, вибіг на подвір`я та побачив, що якась чужа собака шматувала їхні кури, при цьому загризла дві курки. Коли племінник спробував відібрати курку в собаки, остання вкусила його за палець правої руки. В подальшому прийшов власник собаки, який звинуватив їхню сім`ю у її викраденні. Зазначила, що вони виганяли дану собаку з подвір`я. Просила прийняти міри до ОСОБА_1 .

З письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 вбачається, що 20.10.2024 року він перебував на території домогосподарства в АДРЕСА_1 з бабусею ОСОБА_8 та помітив як до їхнього подвір`я забігла собака та почала гавкати. Він почав тупати ногами кричати та побіг в її сторону, щоб налякати та відігнати від двору. Коли собака відбігла від нього він розвернувся та почав бігти до будинку, однак відчув як собака наздогнала його та вкусила за вказівний палець правої руки. Він висмикнув палець з щелепи собаки та побіг до будинку, а собака побігла в сторону городу. Після чого тітка ОСОБА_3 викликала швидку допомогу. В подальшому собаку було поміщено до клітки, так як вона знову повернулася до їхнього двору.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 20.10.2024 року ним був здійснений виїзд за викликом за адресою АДРЕСА_1 до травмованого малолітнього ОСОБА_2 , зі слів якого його вкусив собака. По прибуттю на місце події малолітньому ОСОБА_2 була надана необхідна медична допомога. При огляді було виявлено вкушену рану у вигляді порізу третьої фаланги другого пальця кисті правої руки. При даній травмі ОСОБА_2 госпіталізації не потребував.

З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 та поблизу проживає його дядько ОСОБА_9 , який у власності має собаку породи ягдтер`єр. В кінці вересня від дядька він дізнався, що дана тварина зникла. Вказав, що йому відомо, що ОСОБА_1 шукав свою собаку не тільки в с.Болотківці, але й в навколишніх селах та розпитував у людей. В подальшому йому стало відомо, що тварина знаходилась у господарстві ОСОБА_7 .

Згідно з інформації інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал НП України" (журналу єдиного обліку), 25.10.2024 року о 12:09 год. зі служби "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_2 про те, що два тижні тому та в неділю собака задушила курей та вкусила дитину.

ОСОБА_1 у складеному відносно нього протоколі не навів будь-яких заперечень чи доводів, які б спростовували обставини, викладені у ньому.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Законом України №1684-IX від 15.07.2021стаття 154 КУпАП була доповнена частиною третьою, якою визначено, що дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ст. 29 КУпАП).

Вказані положення КУпАП кореспондуються з основними положеннями Конституції України, а саме статтею 41, згідно якої конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Що стосується ч.3 ст.154 КУпАП, дана норма закону передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 цієї статті, але у разі, якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за особою накладення стягнення у виді штрафу в більших розмірах (в залежності від суб`єкта правопорушення), а також із конфіскацією тварин.

Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» №3447-IV від 21 лютого 2006 року регулює відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, зокрема утримання домашніх тварин.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до п.3 ч.7 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Згідно з ч.8 ст. 9 цього Закону фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям.

Згідно положень ст.9 вказаного вище Закону, при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 зобов`язаний був забезпечити належне утримання собаки, не допускати її самостійного вигулу, а у разі вигулу - забезпечити наявність намордника та короткого повідка, чого ним зроблено не було.

Аналізуючи вищевказані докази у справі, суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою і не містять істотних розбіжностей та беззаперечно в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, що свідчать про порушення ОСОБА_1 правил належного утримання собаки породи «ягдтер`єр» без намордника, що призвело до заподіяння шкоди малолітньому ОСОБА_2 , а отже на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Санкція ч.3 ст.154 КУпАП є абсолютною, а не альтернативною, так як передбачає накладення штрафу саме з конфіскацією тварини, тобто застосування стягнення у вигляді конфіскації собаки в даному випадку є безальтернативним.

Встановлюючи додаткове стягнення у виді конфіскації тварини за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, законодавець переслідує мету превенції запобігти вчиненню нових правопорушень, оскільки утримання собаки, яка є джерелом підвищеної небезпеки, здатне в майбутньому повторно заподіяти шкоду здоров`ю людей або інших тварин.

Відповідно до ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що на момент розгляду справи закінчився 3-місячний строк, встановлений ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, а відтак існують підстави, передбачені п.7 ч.1 ст.247 КУпАП для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.154 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП, -

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.154 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.