Справа № 501/4065/24
Номер провадження 3/501/4/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Яковця Є.О.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люблино Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , має середню освіту, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2024 року близько 09:20 год. водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio, без номерного знака, по вул. Радісній в м. Чорноморську Одеського району Одеської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук)та в порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager та в медичному закладі, відмовився.

З цих підстав щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 128328 від 13 вересня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 ,якому були роз`яснені його права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в судовому засіданні повідомив, що дійсно 13 вересня 2024 року керував мопедом, напередодні 12 вересня близько 10 вечора вжив 2 літри пива. Його зупинили працівники поліції, оскільки він був без шолома. Дійсно від нього міг бути запах алкоголю з порожнини рота. Він відмовився продути Drager на місці та їхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, оскільки поспішав. Має невеликий дохід. Просить суд суворо не карати та просить розстрочити сплату штрафу на 10 місяців по 1700 грн щомісячно, оскільки інакше йому не буде на що жити. Посвідчення водія не отримував.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення надала суду такі документи, які були досліджені судом:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №128328 від 13 вересня 2024 року, в якому зазначена суть правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки передбачені ст. 63 та ст. 268 КУпАП, в графі пояснення ОСОБА_1 особисто зазначено - згоден;

- направлення на огляд до медичного закладу водія транспортного засобу від 13 вересня 2024 року, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено про відмову ОСОБА_1 від огляду, та мається підписи ОСОБА_1 , справжність яких він підтвердив у судовому засіданні;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13 вересня 2024 року, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено про відмову ОСОБА_1 від огляду, та маються підписи ОСОБА_1 , справжність яких він підтвердив у судовому засіданні;

- витяг з бази даний поліції щодо особи ОСОБА_1 ;

- оптичний диск з 5 послідовними відеозаписами з бодікамери працівника поліції, на якому зафіксовані наступні обставини: зупинення водія ОСОБА_1 на транспортному засобі - мопеді Honda Dio, без номерного знака; повідомлення про причини зупинки; працівник поліції повідомляє про наявний у водія характерний запах алкоголю з порожнини рота; роз`яснення водію прав передбачених ст. ст. 58, 63 Конституції України; встановлення особи ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 повідомляє, що приблизно о 10 вечора вжив 2 літра пива; працівник поліції пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager або у лікаря-нарколога у медичному закладі; ОСОБА_1 відмовляється від проходження та працівник поліції попереджає що у разі відмови від проходження огляду на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння; проходить процес оформлення протоколу та відповідних документів, які підписує ОСОБА_1 ; вручення ОСОБА_1 копії протоколу та повідомляється про його відсторонення від керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні цієї справи, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований, зокрема, у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Оцінивши зазначені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає наявними підстави для застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Щодо застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до довідки ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області згідно з даними бази ІПНП «ЦУНАМІ», встановити наявність отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надалось можливим.

У Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, ОП ККС ВС зазначила, що особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Об`єднана палата вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Зважаючи на невеликий розмір доходу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складні соціально-економічні обставини, що склалися в Україні у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та розстрочити сплату штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника також підлягає стягненню судовий збір.

Оскільки суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , то з нього також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 40-1, 130, 287, 285, 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови у частині сплати штрафу в сумі 17000,00 гривень строком на 10 місяців, тобто до 04 грудня 2025 року включно, рівними платежами по 1700,00 грн щомісяця, які необхідно сплачувати до 04 числа кожного місяця включно.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу шляхом надання до суду документу про оплату до 04 числа відповідного місяця включно.

У разі несплати штрафу через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, а в разі розстрочки виконання постанови в частині сплати штрафу - у разі несплати відповідної частини штрафу, а також ненадання порушником до суду у строк визначений судом документу про оплату відповідної частини штрафу, - постанову про накладення штрафу відповідно до статті 308 КУпАП надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби з метою стягнення подвійного розміру штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. (в разі розстрочки виконання постанови в частині сплати штрафу з урахуванням раніше сплачених порушником сум) та витрат на облік зазначених правопорушень.

Реквізити для сплати штрафу: найменування Одеська область; отримувач - ГУК в Од. обл./м.Чорноморськ/21081300; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код ЄДРПОУ - 37607526; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0015001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу - адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, платник ___.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору: ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача - UA0015750; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *101;РНОКПП; ПІБ, судовий збір, Іллічівський міський суд Одеської області.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки, розстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки, розстрочки.

Суддя