Справа № 159/585/25
Провадження № 3/159/399/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, що надійшла від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 11 класу ліцею «Оберіг», за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.01.2025 року о 21 год 00 хв в м. Ковель по вул. Ветеранів, 1А на території залізничного вокзалу, вчинив дрібну крадіжку, а саме викрав мобільний телефон марки «Redmi», вартістю 1609 грн. 60 коп., який належить ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Суддя роз`яснив особі яка притягується до адміністративної відповідальності положення ст. 63 Конституції України, права передбачені ст. 268 КУпАП, будь якими з роз`яснених прав він скористатись не бажав.

У судовому засіданні, в присутності законнного представника мами, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушенння визнав повністю, підтвердивши викрадення ним 08.01.2025 на залізничному вокзалі у м. Ковелі мобільний телефон марки «Redmi», щиро шкодує про вчинене, обіцяв більше такого не допускати. Повідомив суду, що навчається у ліцеї «Оберіг» у м. Ковелі на вечірній формі, у вільний від навчання час працює неофіційно.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення повністю доводиться доказами, дослідженими під час розгляду справи. Доказів, які б спростовували вказані висновки судді не надано.

Диспозиція ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 169.1.1 ст. 169, п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, розмір неоподаткованого мінімуму становить 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року (3028,00 грн станом на 01.01.2025).

Отже, 2 прожиткових мінімуми для ч. 2 ст. 51 КУпАП становить 3028,00 грн ((3028,00/2) х 2).

Висновком експерта від 14.01.2025 підтверджується, що ринкова вартість викраденого мобільного телефона марки Redmi, станом на 09.01.2025 складає 1609,60 грн, що є більше ніж 0,5 але не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №598923 від 23.01.2025, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 від 10.01.2025, поясненнями ОСОБА_1 від 13.01.2025, протоколом добровільної видачі від 13.01.2025, висновком експерта № СЕ-19/103-25/500-ТВ від 14.01.2025, постановою про закриття кримінального провадження від 21.01.2025 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

На час вчинення зазначеного вище адміністративного правопорушення ОСОБА_1 мав повних 17 років.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 суддя враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин та обставин, які пом`якшують покарання, те що неповнолітній має свій заробіток, вимоги санкцій статті за якою останній притягується до відповідальності.

Суддя вважає, що ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 51 КУпАП.

На думку судді таке стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які стягуються на користь держави.

Керуючись ст.ст. 13, 24-1, 33, 34, 35,36, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, штраф стягується у порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106, призначенняплатежу Судовий збір в дохід держави (адмінправопорушення).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

СуддяР. Я. Смалюх