КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1349/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ігоря Анатолійовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 на користь держави.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 24 січня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

До апеляційної скарги захисником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст постанови отримано ним 24 січня 2025 року. Своєчасно отримати судове рішення і подати апеляційну скаргу він не мав змоги, так як були постійні відключення світла, а крім того він мав загострення хвороби (міжпозвонкова грижа), що призвело до ускладнення рухових функцій організму.

Перевіривши матеріали справи та аргументи клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотнням.

При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено.

Враховуючи, що оскаржувана постанова суду першої інстанції була прийнята 23 грудня 2024 року, останнім днем подання апеляційної скарги на неї є 02 січня 2025 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 24 січня 2025 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

З матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А. був обізнаний про наявність справи про адміністративне правопорушення відносно нього в Дарницькому районному суді м. Києва, звертався до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, а також був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А. був присутнім в судовому засіданні при розгляді справи, надавав пояснення та достовірно знав про результат прийнятого рішення, порядок і строки його оскарження.

Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, текст оскаржуваної постанови був оприлюднений в цьому реєстрі 25 грудня 2024 року.

Звертаючись до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А. не навів об`єктивних та непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутися із апеляційною скаргою на постанову Дарницького районного суду м. Києва вчасно, а також не довів, що пропуск ним строку на апеляційне оскарження був пов`язаний із постійними відключеннями світла та загостренням хвороби.

Додані до апеляційної скарги протоколи магнітно-резонансної томографії Різника І.А. не можуть підтверджувати поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки дослідження відбувалися 10 серпня 2024 року, а постанову у справі про адміністративне правопорушення ухвалено 23 грудня 2024 року за участь захисника, який був присутній в судовому засіданні.

Крім того, сам по собі факт отримання копії постанови, за наявності обставин щодо обізнаності із результатом розгляду справи, не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

При цьому слід звернути увагу, що копію оскаржуваної постанови адвокат Різник І.А. отримав безпосередньо в суді першої інстанції під розписку та подав на неї апеляційну скаргу через канцелярію суду в один і той же день - 24 січня 2025 року, що свідчить про те, що відсутність в нього повного тексту судового рішення не було об`єктивною перешкодою для підготовки та подання апеляційної скарги.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не надано логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало захиснику ОСОБА_1 - адвокату Різнику І.А після проголошення постанови суду реалізувати своє право на апеляційне оскарження цього судового рішення протягом встановленого законом десятиденного строку і доказів того, що представник вживав відповідних заходів, спрямованих на захист прав та інтересів ОСОБА_1 не надано.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника І.А. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявним у матеріалах справи доказам в їх сукупності та співставленні, апеляційний суд вважає, що такі причини є неповажними, а відтак відмовляє у поновленні процесуального строку та з підстав, передбачених ч. 2 ст. 294 КУпАП, повертає апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ігоря Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 753/20379/24 відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ігоря Анатолійовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Голуб