ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 Справа №607/11577/22 Провадження №3-в/607/1/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши подання начальника Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Осадця С. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду,-

встановив:

Начальник Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Осадця С. звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

Обгрунтовуючи клопотання посилається на те, що з Тернопільського міськрайонного суду на їм`я начальника Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області надійшла постанова суду по справі №607/11577/22 від 01.09.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 5 (п`ять ) діб адміністративного арешту.

Постанова набрала законної сили, після чого була звернута судом для виконання та була зареєстрована в секретаріаті Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за № 8244 від 03.10.2022р.

З метою виконання постанови суду, було здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 та встановлено, що даний громадян за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України згідно розпорядження про виконання ухвали від 03.05.2022 року №607/1912/21, що набрала законної сили, засудженого до покарання у виді обмеження волі на строк 3(три) роки та підлягає негайному виконанню.

Так, 14.09.2022 року на ім`я начальника Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт начальника сектору ВКП Тернопільського РУ поліції, капітана поліції Ігоря Марусяка про те, що 14.09.22р. близько 10 год. по вул.Карпенка, 20 м.Тернополя було затримано та доставлено гр. ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , якого згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду №607/1912/21, що набрав законної сили засуджено до покарання у виді обмеження волі на строк 3(три) роки.

08.03.2024 року за №808 Державною установою «Чортківська установа виконання покарань №26» повідомлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , з 16.06.2022 року перебував під вартою в установі в період часу з 15.09.2022 року по 19.01.2023 року. 19.01.2023 року ОСОБА_1 вибув з установи для відбування покарання у Коломийську виправну колонію (№41) на виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.05.2022 року.

Постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року у справі №607/11577/22, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП, станом на даний час не виконана у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 під вартою. Факту ухилення від відбування покарання з боку правопорушника не було. Оскільки строк виконання постанови суду закінчився, просить визнати вказану постанову такою, що не підлягає виконанню, у зв`язку з закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Представник Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду подання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Осадця С.М. є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб.

Постанова набрала законної сили 12 вересня 2022 року, після чого звернута судом до виконання.

Як встановлено зі змісту ст.ст. 38 ч. 2, 39 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Разом з тим, КУпАП не містить посилання про застосування строків давності судового рішення про адміністративну відповідальність.

Суд вважає, що безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини (ЄСПЛ) при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як відомо, ЄСПЛ за певних умов поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Прикладом такого застосування може слугувати справа «Лучанінова проти України», в якій ЄСПЛ за скаргою заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, розцінив це правопорушення як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке було порушено, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Щодо вказаної безстроковості виконання постанов по справі про адміністративне правопорушення сказано і в рішенні Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, згідно якої КСУ тлумачить принцип правової визначеності таким чином, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

Крім того, необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій. Зокрема, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Конституційний Суд України у пунктах 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на законодавство України та правові позиції ЄСПЛ, які за певних умов поширюють стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (стаття 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд приходить до переконання, що зазначена справа про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді арешту, для цілей статті 6 Конвенції, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії статті 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при розгляді даної заяви щодо визнання такою, що не підлягає виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема КК, яка регламентує подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом (правом на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції), та важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Такою нормою у Кримінальному кодексі України є стаття 80, яка міститься у розділі ХІІ "Звільнення від покарання та його відбування" і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Згідно з пунктом 1 частини першою цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Враховуючи наведене, давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальній справі, у якій особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (яким і є арешт згідно з пунктами 8 і 9 статей 51, 60 КК України; пунктом 7 частини першої статей 24, 32 КУпАП).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята в межах компетенції Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та своєчасно надіслана на виконання до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, відстрочка виконання постанови не застосовувалась.

В ході виконання постанови встановлено, що ОСОБА_1 перебував під вартою в Чортківській УВП (№26) з 15.09.2022 року по 19.01.2023 року. Після цього, 19.01.2023 року ОСОБА_1 вибув з установи для відбування покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, в Коломийську виправну колонію (№41), на виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.05.2022 року.

На даний час постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року у справі №607/11577/22, не виконана. При цьому, вищевказана постанова не може знаходитися на виконанні безстроково, а тому строк для її виконання з об`єктивних причин закінчився.

Крім того, суд вважає необхідним в даній справі застосувати аналогію закону, а саме норми п.1 ч.1 ст.80 КК України, відповідно до якої особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Виходячи із викладеного та неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст.303 КУпАП щодо ОСОБА_1 у встановлені законом строки, слід припинити виконання вказаної постанови та звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 39, 299, 300, 303, 304, 326 КУпАП, суд, -

постановив:

Подання начальника Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Осадця С. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду задовольнити.

Припинити виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 у справі №607/11577/22 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, в частині виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, накладеного на нього постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 у справі №607/11577/22.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій