Справа № 450/5847/24 Провадження № 3/450/489/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1

за ч.1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №196039, 13.12.2024 р., о 23:57 год. на дорозі М06 Київ-Чоп 548 км 150 м водій ОСОБА_1 2002 року народження, керував т/з Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керуванням т/з відсторонений.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, надав суду такі пояснення. 13.12.2024 року він дійсно керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 та допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen, проте алкоголь в цей день він не вживав та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після того як працівники поліції приїхали на місце події, йому не вказували що у нього є ознаки сп`яніння. Лише після того як він відлучався з місця події та перебував деякий час на заправці ООКО де і вживав алкоголь, працівник поліції (через півтори години від приїзду на місце ДТП) вказав, що він вбачає ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд. Просив провадження у справі закрити.

Адвокат Гриневич М.М. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі та пояснив суду таке. З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що ДТП відбулось 13.12.2024 року приблизно о 23 год. 55 57 хв., працівники поліції приїхали на місце ДТП 14.12.2024 року о 00 год. 21 хв. Після того як працівники поліції встановили обставини ДТП, отримали документи водіїв та почали складати протокол за ст. 124 КУпАП та схему місця ДТП у водія ОСОБА_1 не було виявлено жодних ознак алкогольного сп`яніння та водію не пропонувалось пройти такий огляд. Окрім того, відомостей що у водіїв транспортних засобів присутні тілесні пошкодження після ДТП, які б були підставою для обов`язкового медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у матеріалах справи відсутні. Зазначив, що необгрунтоване зволікання з проведенням освідчення на предмет вживання алкоголю учасника ДПТ та проведення такого освідчення після того як такий був відпущений з місця події де і розпивав алкогольні напої потребує належної правової оцінки. Зазначення у протоколі як факт керування ОСОБА_1 т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння є припущенням, і за вказаних обставин адмінпротокол за ч.1 ст.130 КУпАП складений бути не міг. Однак працівники поліції, належної оцінки вказаним обставинам не надали, обставини справи ретельно не оцінили, а формально склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, в той час, як матеріали справи вказують на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, зокрема протоколи допитів свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гриневича М.М., керуючись законом і правосвідомістю, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 зупинений о 23.57 год. 13.12.2024 року працівниками поліції не був, працівники поліції прибули на місце ДТП 14.12.2024 року о 00 год. 21 хв. та станом на цей час останніми не було вказано водієві про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а тільки о 01 год.41 хв. працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд після того, як останній з дозволу працівника поліції відлучався з місця ДТП на АЗС.

При цьому, стаття 130 КУпАП містить частину 4, яка передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Вказані обставини підтверджуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, наданими у судовому засіданні поясненнями особи, що притягається до відповідальності, адвоката та письмовими показами свідків.

Проте, норми КУпАП не передбачають перекваліфікації дій за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, виходячи з того, що дії ОСОБА_1 , які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення мають ознаки правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, однак суд не може перекваліфікувати такі дії.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст. ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Суд повинен керуватися основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1ч. 1 ст. 247КУпАПУкраїни провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що суддя самостійно, відповідно до норм чинного законодавства, не має права здійснювати перекваліфікацію дій, а повинен здійснювати розгляд протоколу за тією кваліфікацією, яка у ньому вказана, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35,130 ч.1, 247, 251, 252,266,280, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП- закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса