Справа№938/1904/24
Провадження № 3/938/28/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (посвідчення водія серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), громадянина України, українця, адреса проживання: АДРЕСА_1 , -

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 05.12.2024 року о 03.20 годин у селищі Верховина по вул. Івана Франка Верховинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» з номерним знаком НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений двічі належним чином, а саме судову повістку на 10.01.2025 року отримав 19.12.2024 року та судову повістку на 04.02.2025 року отримав 16.01.2025 року, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст.268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 в судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду даної справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№188910 від 05.12.2024 року, записами відеофіксації, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, зі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188910 від 05.12.2024 року вбачається, що 05.12.2024 року о 03.20 годин у селищі Верховина по вул. Івана Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан вживання алкоголю на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 відмовився, також проїхати до найближчої лікарні відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим порушив ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, а саме поліцейським Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області зі заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді, від підпису протоколу та дачі пояснень відмовився на підставі ст. 63 Контитуції України та ст. 268 КУпАП.

У ч.2 ст.266 КУпАП закріплено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання ч.2 ст.266 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№188910 від 05.12.2024 року додано відеозапис.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена також такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- диском із записами відеофіксації за 05.12.2024 року (а.с. 5), на яких зафіксовано та відображено, як дорогою рухається автомобіль, за яким розпочинає рух автомобіль працівників поліції, який, ввімкнувши світловий сигнал про зупинку траспортного засобу, зупиняє цей транспортний засіб, на якому чітко видно номерний знак НОМЕР_3 ; працівник поліції підходить до зупиненого автомобіля, з якого зі сторони водія виходить особа чоловічої статі та на запитання працівника поліції, куди прямує, повідомляє про те, що відвозив дітей додому, під час руху автомобіля вимкнувся двигун серед центра, тому він зупинився; працівник поліції повідомляє про відеофіксацією; особа чоловічої статті повідомляє, що працівники поліції його не зупиняли, в нього під час руху автомобіля вимкнувся двигун, тому він зупинився; працівник поліції просить пред`явити документи та запитує куди прямував водій; особа чоловічої статі відповідає, що відвозив дітей додому та представляється як ОСОБА_2 ; працівник поліції повідомляє про те, що від ОСОБА_3 відчутно запах алкоголю та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння; водій повідомляє, що його не зупиняли, тому він не вбачає доцільності проходження огляду; працівник поліції повідомляє, що має відеодоказ керування ОСОБА_3 автомобілем; працівник поліції пропонує пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі; водій відповідає, що немає доцільності проходження огляду; працівник поліції повідомляє, що відмова від проходження огляду порушення правил 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП та складає протокол про адміністративне правопорушення; працівник поліції запитує, куди саме віз дітей водій; водій відповідає на «Багни»; працівник поліції говорить, що він поїхав не в ту сторону та запитує про підписання протоколу; водій відповідає, що бажає їх бачити в суді, відмовляється від підписання протоколу; в подальшому під час розмови водій стверджує, що він їхав від лікарні на ОСОБА_4 , а звідти до місця зупинки, і не керував би в стані сп`яніння, діти, які є з ним, можуть підтвердити, що від нього не відчутно запах алкоголю; працівник поліції повідомляє про наявність ознак сп`яніння та у зв`язку з не проходженням огляду на стан сп`яніння про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом; після складення матеріалів працівник поліції повідомляє про складення протоколу та направлення його поштою водію в зв`язку з відмовою останнього від його підписання, повідомляє про відсторонення від керування транспортним засобом; водій повідомляє що його не зупиняли та пропонує пред`явити докази; працівник поліції показує відеозапис, з яким водій не погоджується;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2024 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 05.12.2024 року о 03.48 годин у зв`язку з ознаками сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, направлено для проходження огляду до Верховинської ВБЛ ВСР, огляд не проводився.

Також в матеріалах справи міститься:

- рапорт інспектора СРПП від 05.12.2024 року (а.с.4), яким він інформує начальника поліції про правомірність своїх дій;

Суддя приймає до уваги, що вищевказаний рапорт є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та не є доказами відповідно до ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності зі законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252КУпАП оцінкадоказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньогоруху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дослідив відеозапис з нагрудної камери поліцейського, де чітко зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку, встановленому законом. Підстав вважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 . Отже, суд вважає, що наявні відеоматеріали дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки ними зафіксовано як останній на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі відмовляється.

Суд звертає увагу і на те, що присутність двох свідків є обов`язковою тільки у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`ягніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що ч.1 ст.130 КУпАП, є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що закріплено в п. 2.5 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в протоколі серії ЕПР1№188910 від 05.12.2024 року складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримувався, оскільки керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчиненя вказаного правопорушення шляхом накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії або інші особи.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

При таких обставинах до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому зі ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283-284, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Суддя Наталія ЧЕКАН