Справа № 214/413/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від полку ПП в місті Кривий Ріг Управління ПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 05.01.2025 о 05:37 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ГАЗ2410, р.н. НОМЕР_2 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, біля буд. 11, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13.03.2023, ВП за №66442349 від 09.08.2021. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.1 «а» ПДР України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 правом на участь в судовому засіданні не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. При цьому, від його захисника адвоката Ковалик М.Ф. до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі, що інкримінується ОСОБА_2 .

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч.3 ст.126 КУпАП, йому не було відомо про наявність відносно нього обмежень щодо керування транспортними засобами, відтак він не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не бажав настання будь-яких наслідків. Відповідно до постанови по ВП за №62262957 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 07.01.2025, виданого державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області МУМЮУ Коробко О.С., скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_2 , оскільки останній працює водієм з 26.05.2024 по теперішній час на ПП «Одіум Престиж». Вищезазначене ВП об`єднано із ВП за №66442349. Крім того, при застосуванні зазначеного заходу впливу у державного виконавця не було підтвердження наявності заборгованості по виконавчому документу №216/590/19 від 30.03.2020, так як ОСОБА_2 здійснює щомісячну оплату сплату аліментів, що підтверджується копіями квитанцій доданих до клопотання за період з 19.12.2023 до грудня 2024 року. Аліменти сплачувались на рахунок стягувача ОСОБА_3 , яка не повідомила державного виконавця про виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, захисник ОСОБА_2 адвокат Ковалик М.Ф. просить суд закрити провадження по справі на підставі п. ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника адвоката Ковалик М.Ф., оскільки в силу ст.268 КУпАП їх участь в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справи не є обов`язковою.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.

Суд, враховуючи клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Ковалик М.Ф., проаналізувавши докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція ч.3 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З урахуванням санкції вказаної статті, яка є безальтернативною, так як передбачає лише один вид адміністративного стягнення, а саме: позбавлення права керування транспортними засобами, суб`єкт цього правопорушення є спеціальним виключно особа (водій), яка керує транспортним засобом та має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У відповідності до ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є платником аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4 за виконавчим листом №216/680/20, виданим 24 травня 2021 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постановою державного виконавця Центрально-міського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жуковської Ю.В. від 13 березня 2023 року у відношенні ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по аліментам в сумі 54 828,60 грн., нарахованої за період з 28.10.2020 до 28.02.2023.

Згідно з копією постанови Центрально-міського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.01.2025, у виконавчому провадженні за №62262957, зазначене вище обмеження у праві керування транспортними засобами скасовано, оскільки позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, а саме: можливістю отримання доходу від трудової діяльності на посаді водія ПП «Одіум Престиж» з 26.05.2024 по теперішній час (наказ №12-п від 24.04.2024) та сплату з цього доходу аліментів.

Аналіз диспозиції ч.3 ст.126 КУпАП вказує на те, що керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами - це формальний склад правопорушення, тобто для його наявності не є обов`язковою ознакою настання шкідливих наслідків. Окрім того, даний склад правопорушення характеризується умисною формою вини. Тобто, особа повинна усвідомлювати, що відносно неї встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, і свідомо порушує це обмеження.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, встановлене відносно ОСОБА_2 скасоване, суд приходить до висновку про відсутність об`єктивної сторони, як обов`язкової ознаки складу вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_2 відповідно до наданих його захисником адвокатом Ковалик М.Ф. письмових заперечень, не був повідомлений про встановлення такого тимчасового обмеження, що виключає зі складу правопорушення такий його елемент, як вина особи, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13.03.2023 у виконавчому провадженні за №66442349.

Згідно ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження - доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п.1-4 ч.9 ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Окрім того, відповідно до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» постанови, зазначені у п.п.1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у п.п.1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч.5 ст.74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, якщо відсутні інші належні і допустимі докази.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки у такому разі суд бере на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року за №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Виходячи з положень ст.62 Конституції України, принцип презумпції невинуватості особи полягає в тому, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року за №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Отже, за таких обставин суд дійшов висновку, що адміністративний протокол серії ЕПР1 за №213159 від 05.01.2025, не містить відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.3 ст.126, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко