ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2918/23 Номер провадження 33/814/29/25Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 11 липня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Згідно з постановою судді, 18 травня 2023 року о 22 год. 55 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Маршала Бірюзова та вул. Квітки Цісик в м. Полтава, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» зі згоди водія. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 210 від 18.05.2023

Приймаючи рішення по справі суддя, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього доведена в судовому засіданні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок направлення особи на освідування на стан алкогольного сп`яніння , матеріали справи не містять процесуальних документів щодо фіксації факту пропозиції про проходження освідування на місці зупинки та факт направлення його на освідування до медичного закладу.

Він, як офіцер Сил Спеціальних Операції під час виконання бойового завдання та виконуючи прямий наказ командира про заборону відлучатися будь-куди з визначеного маршруту прямування перебував в стані крайньої необхідності, що є обставиною, що виключає адмінстративну відповідальність.

Позиція учасників судового провадження.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рохманов В.І.,будучи належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду справи , у судове засідання не з`явилися. Верещагіним А.М, надіслано клопотання про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з його перебуванням на службі в ЗС .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

З матеріалів провадження вбачається, що апеляційне провадження по даній справі відкрито 28.07.2023 року та вперше призначено до розгляду на 18.08.2023 року, але була перенесена за заявою ОСОБА_1 .

Після цього по даній справі було призначено ще 16 судових засідань і кожного разу до апеляційного суду надходили аналогічні заяви про перенесення апеляційного розгляду у зв`язку зы службовою зайнятістю, але жодного будб-якого документу на підтвердження зазначених причин апеляційному суду надано не було, у звязкуз чим апеляційний суд вважає заяви про перенесення безпідставними, а тому прийшов до висновку про можливість розгляду даного апеляційного провадження без участі ОСОБА_1 та його захисника, що не суперечить чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП . Висновок судді ґрунтується на доказах, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серіїААД №433443від 18.05.2023, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції№ 210, відеозапису.

У судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, узгоджуються між собою і є достатніми.

Огляд ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння проведено в установленому законом порядку за згодою водія в медичному закладі охорони здоров`я з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Посилання апелянта про порушення, допущені при складанні протоколу про адмінправопорушення щодо нього як військовослужбовця до уваги не беру, оскільки розгляд справи судом здійснено всебічно та неупереджено, доказам у справі надана належна оцінка і таких доказів достатньо для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Будь - яких даних про оскарження незаконних, на думку апелянта, дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки сів за кермо автомобіля будучи у стані алкогольного сп`яніння , виконуючи прямий наказ командира, апеляційний суд вважає необґрунтованими виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 17, 18 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. Про це прямо зазначено у статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Сукупність відомостей, наявних у матеріалах справи не свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки у справі відсутні конкретні відомості (дані) про те, що на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням та складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він вчиняв будь- які дії для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, тощо.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи апеляційний суд не встановив порушень суддею суду першої інстанції Кодексу про адміністративні правопорушення України, які ставили б під сумнів його висновки, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 11 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

Апеляційного суду В.П. Томилко.