Номер провадження 3/521/537/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

з секретарем Табарчук Н.С.,

за участю:

потерпілої ОСОБА_1 ,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі матеріали справи, що надійшли з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , без інвалідності, тимчасово не працевлаштованого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі), неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції статті, що діяла на момент правопорушень), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.01.2025 року було об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 521/18941/24 (провадження 3/521/537/25) за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 521/20828/24 (провадження 3/521/874/25) за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_3 , для спільного розгляду.

Так, з протоколів про адміністративне правопорушення вбачається:

21.11.2024 року близько 02:00 годин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_1 , а саме: влаштував конфлікт, ображав, висловлювався нецензурною лайкою, після чого почав виганяти з будинку, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій.

Крім того, 21.11.2024 року близько 06:36 годин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою, вчиняв економічне насильство щодо своєї тещі ОСОБА_4 , яка спільно проживає в домі.

Дії ОСОБА_2 співробітниками поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції статті, що діяла на момент правопорушень).

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини правопорушення, які викладені в протоколі, підтвердила, зазначила, що ОСОБА_2 приніс щирі вибачення та на даний час вони примирились, тому не наполягала на суворому покаранні для останнього.

Особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 у судовому засіданні не вину у вчиненому визнав та свою поведінку вважав неприпустимою. Просив суд обмежитись стягненням у виді штрафу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.

За ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ставиться у провину вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції статті, що діяла на момент правопорушень), що передбачає відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису).

Беручи до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_1 та відомості, які вона зазначила у своїй заяві, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_2 за викладених у протоколах обставинах, могли спричинити потерпілим емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та як наслідок побоювання за свою безпеку.

Суд вважає, що за встановлених фактичних обставин справи, які узгоджується з наданими документами, доведено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції статті, що діяла на момент правопорушень), факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в документах, які містяться в матеріалах справи, які були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а саме: даних, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №612457 від 21.11.2024 року, серії ГП №143633 від 21.11.2024 року; заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та їх письмових поясненнях; поясненнях ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , надані під час судового розгляду; постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП протягом року; терміновим заборонним приписом серії АА №562311 від 21.11.2024 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення гр. ОСОБА_2 , адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі, що передбачений санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП(в редакції статті, що діяла на момент правопорушень).

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Документів, про наявність у ОСОБА_2 , пільг щодо звільнення сплати судового збору, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9-11, 36, 173-2, 221, 252, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП(в редакції статті, що діяла на момент правопорушень), та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко