Справа № 595/2033/24
Провадження № 3/595/30/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2024 року о 14.01 год. в м. Бучач по вул. С. Бандери, 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме скутером «Нonda Dio», б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810», результат тесту позитивний 1,86 проміле. В медичний заклад водій їхати не бажав, факт вживання спиртних напоїв не заперечував. Своїми діями водій порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, будучи обізнаним з наявністю в суді щодо нього провадження, що слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №201888 від 21.12.2024. Копію наведеного протоколу ОСОБА_1 отримав, про що власноручно проставив підпис у відповідній графі протоколу. Заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. Судом направлялись на його адресу, зазначену в протоколі ( АДРЕСА_2 ), судові повістка засобом зв`язку Укрпошта, однак такі повернулись без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №201888 від 21 грудня 2024 року, де роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить відеозапис, який міститься в матеріалах адміністративної справи. Копію вказаного протоколу ОСОБА_1 отримав, про що розписався у відповідній графі протоколу.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону № 580-VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

За даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3703600 від 21 грудня 2024 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме, за те, що він 21 грудня 2024 року о 14.01 год. в м. Бучач по вул. С. Бандери, 12, керував т/з, мотоскутером, без мотошолома, чим порушив п.2.3 «г», також транспортний засіб був не зареєстрований, чим порушив п.2.9 «в» і водій не мав права на керування даним т/з, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.

Так, у судовому засіданні було досліджено DVD+R диск з відеозаписами, який долучено до матеріалів справи, відповідно до якого, після зупинки т/з, скутера марки «Нonda Dio», працівники поліції повідомили останньому, що його було зупинено, оскільки його транспортний засіб не зареєстрований у встановленому законом порядку, також водій керував т/з без мотошолома. На вимогу працівника поліції надати посвідчення водія ОСОБА_1 повідомив, що такого він не отримував. Надалі, поліцейський повідомив водію, що в нього присутні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, на вимогу п.2.5 ПДР, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що водій погодився. Результат тесту позитивний 1,86 проміле. Факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не заперечував, сказав, що випив алкогольне пиво. З результатом огляду на місці зупинки ОСОБА_1 погодився, в медичний заклад їхати відмовився. Факту керування транспортним засобом і його рух перед складанням протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, дії працівників поліції не оскаржував.

Згідно доданого до матеріалів справи результату тестування на алкоголь, проведеного 21 грудня 2024 року, показник приладу «Drager» після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 1,86 ‰ (проміле) алкоголю.

Як встановлено з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, різке почервоніння шкіри обличчя, у графі акту «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено - «1,86 ‰». У графі «з результатами згоден» ОСОБА_1 проставлений підпис.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується направленням поліцейського СРПП ВП №2 (м. Бучач) Андрухіва А., адресованого КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради 21.12.2024.

Відповідно до рапорту інспектора СРПП ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 21.12.2024, надійшло повідомлення від поліцейського ГРПП Стасіва Р. про те, що в м. Бучач по вул. С. Бандери, 12, зупинено мотоскутер «Хонда Діо», б/н, під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Жизномир, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Щодо ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 №201888 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких у суду не викликає сумнівів, у повній мірі стверджується вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з довідки № 49663-2024, виданої відділенням поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області 23 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Жизномир, згідно інформаційно-аналітичної системи ІТС ІПНП, не отримував посвідчення водія.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, що підтверджується вищенаведеною довідкою № 49663-2024 від 23.12.2024, наданою ВП №2 (м. Бучач) Чортківського УП ГУНП в Тернопільській області, а тому і позбавити його цього права неможливо, про що також йдеться і в постанові Пленуму Верховного Суду Українивід 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Аналізуючи досліджені під час розгляду справи докази вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик