ПОСТАНОВА

Справа № 947/5083/25

Провадження № 3/947/1098/25

07.02.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАД №616835 від 02.02.2025, складений інспектором СПДН ВП ОРУП№1 м.Одеси ГУНП в Одеській області майором поліції Морозовим О.В. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 02.02.2025, близько о 14.00 год., за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_2 , з якою підтримує фактичні шлюбні відносини, домашнє насильство психологічного і фізичного характеру. Дане насильство відбувалося у присутності малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані офіцером поліції за ч.2 ст.173-2 КпАП України, як вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої особи.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Справа даної категорії відповідно до ст.277 КпАП України повинна бути розглянута у триденний строк.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст.268 КпАП України участь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи даної категорії не є обов`язковим.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, справа розглянута без його участі.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши зібрані офіцером поліції матеріали, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Так, автор протоколу навів в протоколі загальні види насильства - психологічного і фізичного характеру. При цьому поліцейський не розкрив, в чому саме проявилося таке насильство.

Відповідно до ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення, тобто його фактичні ознаки вид, спосіб і характер дій тощо.

Крім того, однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, гіпотези, є заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого внаслідок застосування домашнього насильства.

Автор протоколу взагалі не навів в протоколі, чи заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого внаслідок застосування домашнього насильства. При цьому не описав таку шкоду, в чому вона проявилася.

Більш того, наявні в матеріалах справи фотокопії документів належним чином не посвідчені, через що вони не можуть вважатися належними і допустимими доказами.

Отже, через неправильне складання уповноваженим поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, протокол визнається недопустимим доказом, оскільки в ньому не вказана суть адміністративного правопорушення і гіпотеза ч.2 ст.173-2 КпАП України - заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого і якої саме.

Тому, за відсутністю доказів адміністративного правопорушення та через неправильне складання офіцером поліції матеріалів справи, в діях ОСОБА_1 не вбачається наявність усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.