ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/5740/24 Головуючий в 1 інст. Ширина С.А.
Провадження №33/807/223/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , її представника адвоката Лугового Б.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Лугового Б.В. на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №143582, 5 жовтня 2024 р. в 15:25 годині м. Запоріжжя, вул. Інженера Преображенського, 15, водій при виїзді перехрестя, де організовано круговий рух не надав перевагу ТЗ, що рухався в попутному напрямку праворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, порушив вимоги п.10.5 Правил дорожнього руху України - інші порушення ПДР порушення правил повороту праворуч та ліворуч при виїзді з перехрещення проїзних частин, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб MERCEDES-BENZ-3100, д.н.з. НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Луговий Б.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом невірно оцінено обставини справи та докази, в результаті чого постановлено необґрунтоване рішення.

Вважає, що суддя суду першої інстанції, опитавши учасників ДТП, як письмово так і усно під час судового розгляду, прийшов до висновку, який суперечить їх поясненням та іншим матеріалам справи.

Так, за поясненням потерпілої ОСОБА_2 , вона рухалась по колу в крайній правій смузі, жодних маневрів не виконувала, мала намір з`їхати з кола на наступному з`їзді після пр. Преображенського, щоб поставити автомобіль на паркувальний майданчик. При цьому у ОСОБА_2 був увімкнений лівий покажчик повороту.

За поясненнями ОСОБА_1 , він рухався по колу в лівій смузі, з`їжджав з кола на пр. Преображенського. Автомобіль ОСОБА_2 він бачив, але не зміг визначити чи вона планує рухатись далі по колу, чи планує також з`їхати на пр. Преображенського, через що і не надав їй перевагу в русі.

Водночас, суддя в оскаржуваній постанові вказує на те, що «оскільки увімкнувши покажчик лівого повороту, маючи намір в подальшому змінила напрямку руху ліворуч». При цьому, суддя жодним чином не пояснює як саме факт перебування автомобіля ОСОБА_2 на пр. Преображенського підтверджує виконання нею маневру ліворуч, адже щоб виїхати на пр. Преображенського ОСОБА_2 треба було повернути праворуч. Більше того, з оскаржуваної постанови взагалі не можливо зрозуміти, який саме маневр перестроювання ліворуч нібито виконала (або мала намір виконати) ОСОБА_2 .

Щодо увімкненого лівого покажчика повороту, зазначив, що ОСОБА_2 увімкнула його не для того, щоб продемонструвати намір здійснити маневр, а для того, щоб навпаки інформувати інших учасників дорожнього руху, що вона збирається продовжувати рух по колу, а не виконувати поворот на пр. Преображенського. Обов`язку вмикати лівий покажчик повороту при русі по колу ПДР не вимагають, водночас його увімкнення рекомендувалось Національною поліцією.

Таким чином, твердження суду про порушення ОСОБА_2 пункту 10.3 ПДР є необґрунтованим.

Щодо порушення ОСОБА_1 пункту 10.5 ПДР вказав, що пояснення учасників ДТП подібні майже у всьому та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 рухався по перехрестю, де організовано круговий рух в лівій смузі. ОСОБА_2 рухалась по тому ж перехрестю в правій смузі позаду нього. В подальшому ОСОБА_1 почав виконувати маневр - виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух на пр. Преображенського.

Посилаючись на вимоги п.10.5 ПДР, зазначив, що виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч, а тому ОСОБА_1 мав право здійснювати зазначений маневр лише за умови не створення перешкоди ОСОБА_2 .

Водночас, недотримання ОСОБА_1 зазначеного правила, призвело до ДТП, результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вважає, що ушкодження автомобілів відповідають наведеній картині ДТП - автомобіль ОСОБА_1 має пошкодження переднього правого крила, автомобіль ОСОБА_2 має пошкодження передньої лівої (водійської) двері та переднього лівого крила.

Наполягає, що з урахуванням наведеного, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Просить постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року скасувати. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , думку її представника адвоката Лугового Б.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність постановленого судом рішення, суддя апеляційного суду виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови суду, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За результатами розгляду справи, суддя суду першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень п. 10.5 ПДР України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , увімкнувши покажчик лівого повороту, маючи намір в подальшому змінила напрямку руху ліворуч, чим не дотрималася вимог п.10.3 ПДР України, а тому на переконання судді суду першої інстанції провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Однак, з таким висновком районного суду апеляційний суд не може погодитися у зв`язку з наступним.

Так, апеляційним переглядом справи встановлено, що відповідно до відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 143582 від 5 жовтня 2024 р. ОСОБА_1 інкримінувалося, що він 05 жовтня 2024 року в 15:25 годині м. Запоріжжя, вул. Інженера Преображенського,15, при виїзді з перехрестя, де організовано круговий рух не надав перевагу ТЗ, що рухався в попутному напрямку праворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, порушив вимоги п.10.5 Правил дорожнього руху України - інші порушення ПДР порушення правил повороту праворуч та ліворуч при виїзді з перехрещення проїзних частин, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб MERCEDES-BENZ-3100 ,д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.5. ПДР України, виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.5 ПДР України, за наведених у протоколі обставин і порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із виникненням даної пригоди.

Такий висновок ґрунтується, зокрема на відомостях, відображених у схемі місця ДТП від 5 жовтня 2024 р., на якій зафіксовано: напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення. Зафіксовані в схемі ушкодження транспортних засобів узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка зазначила, що рухаючись з пр. Ювілейного на кільце з крайньої правої смуги на другий з`їзд, попередньої увімкнувши лівий покажчик повороту, почула удар у свій автомобіль з лівої сторони попередньої його частини.

При цьому, схема підписана всіма учасниками ДТП без зауважень (а.с 2); фотознімках події, на яких зафіксовано зображення механічних пошкоджень автомобілів (а.с. 5); письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в яких відображені обставини події за версіями водіїв (а.с 3,4).

Отже, дослідженими матеріалами справи встановлено, що водій ОСОБА_1 , при виїзді з перехрестя, де організовано круговий рух, не надав перевагу у русі транспортному засобу під керування водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку праворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

За наведених обставин, винуватість ОСОБА_1 в порушенні ним п.10.5 ПДР України знаходились в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а тому в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суддя апеляційного суду вважає, що питання доведення чи не доведення провини необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в належним чином не з`ясував обставини скоєного правопорушення, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суперечать матеріалам справи, рішення суду не ґрунтується на належних, достовірних та допустимих доказах.

Даючи оцінку наявним у справі доказам, суддя апеляційного суду приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.5 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржену постанову слід скасувати як незаконну, а ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Між тим, попри висновок апеляційного суду про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що на момент розгляду справи закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, адже правопорушення було 5 жовтня 2024 року.

За таких обставин суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, судя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Лугового Бориса Владленовича, задовольнити частково.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову апеляційного суду, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і провадження в справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/5740/24