Справа № 539/366/25
Провадження № 3/539/165/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2025

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Гуменюк Г.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого: директором ТОВ «Гармонія Продукт»,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

22.01.2025 року в ході проведеної позапланової перевірки ТОВ «Гармонія Продукт», щодо додержання вимог законодавства у сфері праці встановлено, що в Товаристві має місце заборгованість із виплати заробітної плати в сумі 4608,75 грн перед звільненим працівником ОСОБА_2 , якого наказом №74-к від 26.07.2024 року звільнено, згідно п.1 ст.36 КЗпП України. При звільнені трактористу ОСОБА_2 нараховано заробітна плата за фактично відпрацьовані 184 годин в сумі 8465грн (до видачі 6814,32) та компенсація за невикористані 23 дні щорічної основної відпустки в сумі 5725,16 грн (до видачі 4608,75 грн).

Згідно відомості на виплату готівки №210 від 18.09.2024 року ОСОБА_2 виплачено частину заробітної плати за липень 2024 року в сумі 6418,32 грн та згідно відомості сум для зарахування на картрахунки №166 від 08.10.2024 року перераховано на його куртковий рахунок частину заробітної плати за липень 2024 року в сумі 396 грн.

Станом на 22.01.2025 року сума заборгованості із виплати заробітної плати перед ОСОБА_2 становить 4608,75 грн (не виплачена грошова компенсація за невикористані 23 дні щорічної основної відпустки), чим порушено вимоги ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-ІХ від 15.03.2022 року та ст.116 КЗпП за що відповідальність передбачена ч.1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи (що підтверджується поштовою кореспонденцією, що повернулася із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою), у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв, клопотань не подавав.

За рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак судом постановлено розглядати справу за особистої відсутності ОСОБА_1 , котрий не повідомив про причину неявки в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ТОВ «Гармонія Продукт» станом на 22.01.2025 року має заборгованість із виплати заробітної плати перед ОСОБА_2 , звільненого 26.07.2024 року та становить 4608,75 грн (не виплачена грошова компенсація за невикористані 23 дні щорічної основної відпустки), чим порушено вимоги ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-ІХ від 15.03.2022 року та ст.116 КЗпП що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №ПНС/ПЛ/1098/047/П/ПТ від 22.01.2025 року;

-Актом №ПНС/ПЛ/1098/047 від 22.01.2025 року, що складений за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ТОВ «Гармонія Продукт»;

-Наказом №74-к від 26.07.2024 року про звільнення з роботи ОСОБА_2 ;

-Табелем обліку використання робочого часу за період з 01.07.2024 по 31.07.2024 по ТОВ «Гармонія Продукт»;

-відомістю на виплату готівки №210 від 18.09.2024 року ОСОБА_2 у сумі 6418,32 грн.;

-Зведеною відомістю сум для зарахування на картрахунки за вересень 2024 року згідно якого ОСОБА_2 було нараховано 396 грн;

-Розрахунком нарахування відпустки №ГП000000162 від 01.10.2024 року ОСОБА_2 , згідно, якого компенсація за невикористані 23 дні щорічної основної відпустки становить 5725,16 грн

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що відповідним і достатнім у даному випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 , судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 40-1, 163-1, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк