Справа № 383/1523/24
Номер провадження 3/383/32/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 51 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 916167 від 01.12.2024 року за ч.2 ст.51 КУпАП вказано, що 01.12.2024 року близько 19 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: вул. Вознесенська, 55, м. Бобринець Кіровоградської області в приміщенні магазину «Аврора» таємно викрав з полиці магазину зарядний пристрій Power Bank, вартістю 332,50 грн без ПДВ, також здійснив аналогічні крадіжки 18.11.2024 року та 21.11.2024 року. Загальна сума викраденого становить 1371,67 грн. без ПДВ.

Представник ОСОБА_1 адвокат Бондаренко І.А. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 вчинив крадіжки товару із магазину «Аврора», відсутні акти інвентаризації товару. ОСОБА_1 не був затриманий із будь-яким викраденим товаром, факти перебування останнього у магазині не доводять здійснення ним крадіжок. Свідки вчинення ОСОБА_1 правопорушень відсутні, належних відеодоказів події матеріали справи не містять. Просила провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно часто купує різні товари в магазині «Аврора» та був там в першій половині дня 01.12.2024 року, але крадіжки товару не вчиняв. За обраний товар він розрахувався, але на павербанк у нього коштів не вистачало, тому він поклав його на полицю, але в іншому відділі магазину, тобто не на те місце, звідки він його брав, коли мав намір купити. Цього ж дня 01.12.2024 року вже після того, як він розрахувався за придбаний товар до нього підійшла працівниця магазину «Аврора» і повідомила, що викликала працівників поліції з приводу крадіжки ним товару та на його пояснення про те, що він нічого не крав не реагувала.Також вказав, що після прибуття працівників поліції його не оглядали та пояснень від нього не відбирали, протокол на місці події не складали, останні запросили його до відділу поліції, де він пояснив що крадіжки товару не вчиняв та залучив захисника. Зазначив, що зазначених у протоколі про його адміністративну відповідальність крадіжок не вчиняв ні 01.12.2024 р., ні 18.11.2024 року, ні 21.11.2024 року, тому просить закрити провадження у справі.

Викликаний в судове засідання адміністратор залу магазину «Аврора» ОСОБА_2 , яка у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена потерпілою, та поліцейський СРПП ВП №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Цицилін А.В. до суду не з`явилися по невідомій суду причині про час, дату та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зваживши всі доводи вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП виходячи із наступного.

Згідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставин справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Також, відповідно до змісту ч.2 ст.251 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З огляду на вимоги статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи зазначені правові норми, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб ( ч.2 ст.51 КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №916167 від 01.12.2024 року, який не підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначено, що ОСОБА_1 таємно викрав з полиці магазину 01.12.2024 року, павербанк вартістю 332,50 грн. та 18.11.2024 року та 21.11.2024 року здійснив аналогічні кражіжки, всього на загальну суму 1371,67 гривень без ПДВ, при цьому, у порушення ст.256 КУпАП у протоколі не конкретизовано який саме товар викрав ОСОБА_1 18.11.2024 року та 21.11.2024 року, та не розмежовано суму крадіжку по епізодах, також протокол не містить часу скоєння вказаних правопорушень, а в описі події за 01.12.24 р. час дописано у такий спосіб, що його неможливо чітко визначити.

До матеріалів справи додано довідки про ціни на товар ТТ Аврора 160, ТОВ «ВИГІВДНА ПОКУПКА» від 17.01.2024 року, проте до вказаного доказу суд ставиться критично та відхиляє їх, оскільки вони засвідчені належним чином уповноваженою особою та печаткою (штемпелем) юридичної особи, лише підписані ОСОБА_2 , при цьому довідка на а.с.6 не відображає посаду цієї особи. Вказані довідки містять перелік товару: навушники вставні бездротові HAVIT TW976 білі, тример для видалення волосся з насадками - арт 87765, навушники вакуумні Bluetooth Grand-X GB-99В чорні та зарядний пристрій Power Bank «kIGo» 10000 mAh 10+, із зазначеням їх ціни на загальну суму 1696,00 грн., але цей документ не містить інформацію про те, що саме цей товар був викрадений, саме у ті дні, які зазначені у протоколі, також зі змісту протоколу серії ВАВ №916167 від 01.12.2024 року не вбачається, що він містить як додаток вказані довідки (а.с.6, 23).

Наведене свідчить про невідповідність довідок відомостям, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.12.2024 року та фактичним обставинам справи.

Також, у судовому засіданні було відтворено відеозаписи, які містяться на диску, доданому працівниками поліції до матеріалів справи, проте вказані відеоматеріали, не підтверджують фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.12.2024 року, містять два фрагменти відео, з яких вбачається лише присутність особи ОСОБА_1 в торгівельному залі магазину.

Окрім того, матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів факту крадіжки в магазині "Аврора", як то акту інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, чи належних документів, які б підтверджували факт нестачі зазначених у протоколі товарно-матеріальних цінностей в магазині «Аврора», що є порушенням порядку проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначеного Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 р. № 879 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 р. за № 1365/26142, де проведення інвентаризації є обов`язковим у разі встановлення фактів крадіжок. .

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 01.12.2024 року вбачається, що заявниця, адміністратор магазину «Аврора» ОСОБА_2 , просить притягнути до відповідальності двох встановлених осіб які 18.11.2024 року, 21.11.2024 року та 01.12.2024 року здійснили крадіжку майна на загальну суму 1696 грн.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 01.12.2024 року встановлено, що після перегляду записів відеоспостереження у магазині «Аврора» виявлено крадіжку товару 18.11.2024 року, 21.11.2024 року та 01.12.2024 року, двома особами.

Але, остання не вказує при цьому на ОСОБА_1 як на особу, яка здійснила крадіжку, окрім того, матеріали справи не містять інформації щодо другої особи, на яку вказує адміністратор.

Отже, жоден із наявних у справі доказів не свідчить про вчинення саме ОСОБА_1 крадіжки майна, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Приписи статті 62 Конституції України закріплюють принцип презумпції невинуватості, який полягає, зокрема, у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. На цьому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України».

Необхідність застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення констатована і у постанові Верховного Суду у справі 463/1352/16-а від 08.07.2020, згідно з якою в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, у справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів дозволяють стверджувати, що вина у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.

Крім того, виходячи зі змісту статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додатковий стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, питання про можливість об`єднання справ в одне провадження та накладення стягнення в межах, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених вирішує орган, який розглядає справу, у даному випадку суд.

Із зазначених положень слідує, що у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, за наслідками вчинення кожного адміністративного правопорушення повинен бути складений окремий протокол та зібранні матеріали про адміністративне правопорушення за кожним таким фактом події окремо.

Суд зауважує, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вищезазначених вимог не дотрималася та склала один протокол про адміністративне правопорушення за трьома епізодами від 01.12.2024 року, від 18.11.2024 року та від 21.11.2024 року, кваліфікувавши дії за сукупністю правопорушень за ч.2 ст.51 КУпАП, що не передбачено нормами вказаного Кодексу.

Зазначені обставини із врахуванням раніше наведених положень КУпАП і оцінки доказів вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, при цьому суд враховує його пояснення щодо невизнання вини у скоєнні крадіжки.

Згідно п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

За викладених обставин, суд вважає, що подія правопорушення як і вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 2 ст. 51 КУпАП не доведені, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1) ч. 1 ст. 247, та відповідно п.3) ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 - 285, 287 - 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 383/1523/24 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачене ч.2 ст.51 КУпАП, закрити на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя І. М. Адаменко