ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/637/25

провадження у справі 3/0285/600/25

04 лютого 2025 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т.Г., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

04.02.2025 року з військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув. В заяві просив розгляд справи проводити без його участі, вину визнав повністю.

З врахуванням вказаних обставин, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, керуючись ст.ст. 268, 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній матеріалів.

Судом встановлено, що 01.02.2025 року о 21-05 год. військовослужбовець, призваний за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не повернувся до частини з основної щорічної відпустки на місце розташування особового складу за адресою: АДРЕСА_1 . На дзвінки не відповідав, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 10-45 год. 02.02.2025, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Дослідивши письмові докази по справі, приходжу до наступного висновку.

Частина 1 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Частина 2 статті 172-11 КУпАП - відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.

Частина 3 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується даними, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення № 21 від 02.02.2025 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 02.02.2025 року.

Дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 173-11 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.

Також суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не суд не вбачає підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Також відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 27, 33-35, 40-1, 172-11, 245, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Г. Сташків