ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Петро ПОРОЩУК розглянувши адміністративну справу, що надійшла із Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого інженером на Жмеринській дистанції сигналізацій та зв`язку станції Жмеринка, за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2024 року, близько 17:50 год. В с.Тартак, Жмеринського району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Мітсубіші» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вимірювання проводилося за допомогою приладу «Драгер 6810» результат позитивний 0.22 % проміле, тест 43110, чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Дмитренко В.В. за даним фактом було складено відповідний протокол серії ААД № 181444 від 02 листопада 2024.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, повідомив що він дійсно 02.11.2024 керував транспортним засобом оскільки поїхав до лісу із матір`ю по гриби до лісу с.Тартак Жмеринського району, Вінницької області, де на польовій дорозі залишив автомобіль. Назбиравши гриби мав їхати додому, де сівши у автомобіль, не почавши руху до нього під`їхали працівники поліції та запропонували провести перевірку документів, на що він погодився. Після цього запропонувати пройти освідування на предмет вживання алкогольних напоїв, на що він погодився. Результат тесту склав 0.22. проміле, та не погоджуючись із результатом запропонував працівникам поліції проїхати до лікарні для повторного проходження освідування, на що ті відмовили, та повідомили що в ОСОБА_1 може пройти освідування у лікарні сам, але при цьому будь якого направлення не місці не виписали.

На думку ОСОБА_1 працівники поліції безпідставно проводили огляд на предмет вживання ним алкогольних напоїв, не зупиняли його транспортний засіб оскільки відомості про керування ним транспортним засобом у працівників поліції відсутні, просив справу закрити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Полігас В.М. в судовому засіданні просив закрити справу за наступних підстав. Так на його думку працівниками поліції процесуальний порядок фіксування адміністративного правопорушення. Також зазначив, що проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою алкотестера «Драгер 6810» показав 0.22%. Відповідно до інструкції до вказаного технічного засобу, у таблиці 1 та таблиці 2 вказано межі допустимої (погрішності) похибки, які становлять при нормі показника 0 0.5 мг/л. проміле. Отже враховуючи викладене захисника вважає що даний факт слід враховувати і показник вважати похибкою.

Крім того після дослідженого відео випливає, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами обстеження, про що наголошував працівникам поліції, які згідно ст.266 КУпАП, інструкції та положення зобов`язані, були доставити його до найближчого медичного закладу для огляду, чого не було зроблено.

Також варто звернути увагу на той факт, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції і факт зупинки та її підстави не були вказані та їх взагалі не було, а також матеріали справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_1 керував того дня автомобілем.

Згідно підпункту «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За порушення вказаного пункту відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.11.2024 року серії ААД №181444 (а.с.1) за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, одним з основних елементів складу даного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Як було встановлено під час судового розгляду з пояснень особи правопорушника ОСОБА_1 та дослідженого відеодоказу, останній не був зупинений працівниками поліції в момент керування ним транспортним засобом. Тому як такі відеодокази при матеріалах справи взагалі відсутні.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів відеозапис можливо з нагрудного відеореєстратора поліцейського не містить відомостей щодо зупинки поліцейськими ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом, стосовно роз`яснення поліцейським прав, передбачених ст.63 Конатитуції України та ст.268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративнох відповідальності, а також відсутні відомості присутності понятих на початку виявлення правопорушення, та подальшого його фіксування, котрі б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

З наведених підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті не у відповідності до порядку, що передбачено вказаною інструкцією.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не дотримано у повній мірі порядок проведення такого огляду, про що свідчить відсутність при матеріалах адміністративної справи, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійснений з порушенням проведення його порядку, а тому в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.