№ 3/756/31/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 січня 2025 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 127969, 12 вересня 2024 року, близько 17 год. 34 хв., ОСОБА_1 , у м. Києві по вул. Прирічній, 5, керував автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Crafter», реєстраційний номер (далі - р.н.) НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці). Від огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису (нагрудна камера патрульного поліцейського №477655).

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття.

Разом з цим, представник ОСОБА_1 - адвокат Платонова М.А. подала до суду заперечення, якими просила закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки у останнього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Водночас, у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння, після вживання ним лікарського засобу вже після зупинки транспортного засобу.

Вивчивши заперечення адвоката Платонової М.А. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Правилами статей 245, 251, 252, 280 КпАП України передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Так, з пунктів 2, 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015, за № 1452/735, убачається таке.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 127969, 12 вересня 2024 року, близько 17 год. 34 хв., ОСОБА_1 , у м. Києві по вул. Прирічній, 5, керував автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Crafter», реєстраційний номер (далі - р.н.) НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису (нагрудна камера патрульного поліцейського № 477655).

Так, із дослідженого відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . Після цього, ОСОБА_1 та працівники поліції почали спілкуватись. Як після зупинки та і у ході спілкування працівники поліції не вбачали наявності у ОСОБА_1 ознак будь-якого сп`яніння. Проте, у ході спілкування, ОСОБА_1 прийняв, як він повідомив, таблетку від болю в зубах. У цей час, працівники поліції запідозрили, що ОСОБА_1 проковтнув наркотичний засіб з метою його приховання та вимагали повідомити, що саме він проковтнув. У подальшому, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Останній відмовився, оскільки нічого не вживав.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки підозра працівників поліції на те, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, виникла в ході спілкування та вживання ОСОБА_1 невідомої речовини в присутності працівників поліції, тобто в момент коли останній вже не був водієм та не керував транспортним засобом.

Разом з цим, суд зауважує, що адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містять інших відомостей та належних, допустимих доказів про наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно із ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_1 суду не надано жодних об`єктивних доказів, які б дозволяли на підставі ст. 252 КпАП України зробити висновок про доведеність факту вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 284 КпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; 3) закриття справи.

Положенням п. 1 ст. 247 КпАП України визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що протокол про адміністративне порушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 складено безпідставно та необґрунтовано, оскільки матеріали справи не містять беззаперечного підтвердження, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а отже, приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст. 40-1 КпАП України стягненню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 251, 256, п. 1 ст. 247, 283-286 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Дев`ятко