Справа № 156/1474/24
Провадження № 3/156/43/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А. Є. , з секретарем судових засідань Степанець Т.В., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, є громадянином України, здобув вищу освіту, не є працевлаштованим, не є одруженим, на утриманні не має неповнолітніх дітей, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні,

(справу розглянуто в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті адміністративного правопорушення, котре ставиться в вину особі

1.1.Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, «…15.11.2024 об 11 год 14 хв у сел. Іваничі по вул. Вільної України гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, звужені зіниці, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в передбаченому законом порядку в медичному закладі відмовився, від керування транспортними засобами відсторонений…».

1.2.В такому діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу Національної поліції вбачають порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), таке діяння кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2.Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

2.1.Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення не визнав, пояснив, що 15.11.2024 після 11-ї год він керував автомобілем марки «FORD FOCUS», їхав з м. Ковеля до м. Нововолинська, його зупинили поліцейські у сел. Іваничі. Поліцейські повідомили, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, керував транспортним засобом, на якому був несправним лівий стоп-сигнал. Під час перевірки документів водія поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що останній виявляє ознаки наркотичного сп`яніння, інспектор СРПП запропонував водію проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду з метою з`ясування можливого стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 на цю пропозицію поліцейського відповів відмовою, оскільки не вважав вимогу інспектора СРПП законною, адже до цього водій проїхав значний шлях від м. Ковеля через чотири блокпости, на яких його документи перевіряли співробітники поліції та військові, при цьому ніхто не помічав к нього жодних ознак наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 був абсолютно тверезим, під час бесіди з інспектором СРПП виконував усі вказівки, подавав для перевірки усі документи.

2.2.ОСОБА_1 зауважив, що співробітниками поліції не доведена його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

3.Досліджені під час судового розгляду справи докази

3.1.Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

3.2.Як докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 130 КУпАП, службовими особами територіального органу Національної поліції були надані до суду:

1)протокол про адміністративне правопорушення від 15.11.2024 серії ЕПР1 № 174105, складений інспектором СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Брисем І.В. щодо ОСОБА_1 (а. с. 1);

2)рапорт в електронній формі, зареєстрований 15.11.2024 в журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції за № 2522, де зафіксовано інформацію від офіцера поліції ОСОБА_2 про те, що у сел. Іваничі наряд «Проєкт 11» під час патрулювання зупинив транспортний засіб, водій котрого має ознаки наркотичного сп`яніння (а.с.2);

3)акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , складений інспектором СРПП Брисем І.В. (дата складення документа не вказана), де зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками «… неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці…», в графі «результати огляду на стан сп`яніння» міститься запис «від проходження відмовився» (а. с. 3);

4)направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» (дата та час складення документа поліцейським 15.11.2024 об 11 год 16 хв), у документі містяться записи «у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою виявлені ознаки сп`яніння неприродна блідість, звужені зіниці, виражене тремтіння пальців рук», в графі «результати огляду» зазначено «не проводився», в графі «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» зазначено «не доставлявся» (а. с. 4);

5)письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.11.2024, де з приводу події можливого правопорушення зазначено, що він керував автомобілем марки FORD FOCUS, їхав з сел. Іваничі в напрямку м. Нововолинська, під час руху по вул. Вільної України водія зупинили співробітники поліції, під час перевірки документів поліцейський зауважив, що у ОСОБА_1 помітні ознаки наркотичного сп`яніння, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, водій на це відмовився з власних міркувань (а.с.5);

6)рапорт інспектора СРПП Брися І.В. від 15.11.2024, адресований начальнику Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Слюсаруку Т.П., про застосування у справі про адміністративне правопорушення заходу забезпечення провадження відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом (а. с. 7);

7)довідка інспектора СРПП Брися І.В., згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.01.2021, категорії «В», «С» (а. с. 8);

8)письмове зобов`язання ОСОБА_1 від 15.11.2024 не керувати транспортним засобом протягом 24 годин (а. с. 6);

9)копія постанови інспектора СРПП Брися І.В. від 15.11.2024 серії ЕНА № 3481394, згідно з якою за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а. с. 10);

10)відеозапис з бодікамер співробітників поліції, де зафіксована процедура складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а. с. 12);

11)супровідний лист від 25.11.2024 № 60568-2024 начальника Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Слюсарука Т.П. про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення для розгляду до Іваничівського районного суду Волинської області (а.с.11).

3.3.Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції до суду не надано.

4.Оцінка судді

4.1.Суддя, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшов таких висновків.

4.2.Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

4.3.За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

4.4.Норми ч.1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

4.5.Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

4.6.Нормами ст. 62 Конституції України визначено основоположні засади презумпції невинуватості. Зокрема, обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення; всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.7.Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Україною 17.07.1997 ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

4.8.Нормами п.2 ст. 6 згаданої Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

4.9.Тлумачення поняття «кримінальне обвинувачення» у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю «автономністю». Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

4.10.«Обвинувачення» відповідно до положень ст. 6 п.1 згаданої Конвенції може бути визначено як «офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин», визначення, яке відповідає критерію, що «ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась» (рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

4.11.Також Суд у рішенні від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, зазначив, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як «офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин», визначення, яке також відповідає поняттю «впливу важливих наслідків для стану підозрюваного».

4.12.У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в п.1 ст. 6 згаданої Конвенції вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

4.13.Суттєвою ознакою застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що Європейський суд з прав людини не пов`язує термін «обвинувачення» із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового розслідування. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів, критерій форми і тяжкості правових наслідків).

4.14.Ураховуючи, що національним законодавством України (ч.1 ст. 130 КУпАП) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розглядається як делікт, вказана норма поширює свою дію на невизначене коло осіб, тягне за собою застосування до винних осіб значної суми штрафу, тривале позбавлення особи спеціального права, суддя у цьому випадку оцінює процедуру складання службовими особами територіального органу Національної поліції щодо ОСОБА_1 матеріалів у справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

4.15.З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 15.11.2024 серії ЕПР1 № 174105, складеного відносно ОСОБА_1 , та заперечення останнім своєї вини, службові особи територіального органу Національної поліції повинні довести той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з певними ознаками наркотичного сп`яніння, у відповідь на законну вимогу поліцейського відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

4.16.Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом вини ОСОБА_1 у цій справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді.

4.17.Надані співробітникам поліції письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.11.2024 вказують лише на те, що він керував автомобілем марки «FORD FOCUS», був зупинений поліцейськими для перевірки документів, пояснення не містять інформації щодо вживання водієм наркотичних засобів або щодо виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння.

4.18.На відеозапису процедури складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зафіксовано, як патруль поліції зупинив автомобіль «FORD» білого кольору, за кермом транспортного засобу був чоловік молодого віку, котрий назвався як ОСОБА_1 , особу водія встановлено поліцейським. ОСОБА_1 надав інспектору СРПП на його вимогу посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, поліцейський повідомив, що на автомобілі не працює лівий стоп сигнал, просив водія відкрити кришку багажного відсіку автомобіля, ОСОБА_1 це виконав, пояснив, що «лампочка у стоп-сигналі є, але, мабуть, вона не працює». Інспектор СРПП запропонував водієві усунути порушення правил дорожнього руху, замінити лампу зовнішнього освітлювального приладу, але ОСОБА_1 сказав, що не зможе цього зробити, пояснив, що «лампочку має, але для її заміни доведеться повністю фару розбирати, у габаритних вогнях можна одразу лампу замінити, а з фарою там складніше». Поліцейський повідомив водієві, що зобов`язаний у такому разі скласти щодо ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення і застосувати штраф, водій погодився з цим.

4.19.Лише після складення постанови про штраф інспектор СРПП запитав водія: «А що у вас з очима?Спиртні напої, інші препарати не вживали?». ОСОБА_1 відповів : «Ні, не вживав». Поліцейський зауважив водієві: «У вас є ознаки наркотичного сп`яніння. Ви бажаєте пройти огляд? За відмову є адміністративна відповідальність. Будете проходити?» (поліцейський при цьому не назвав конкретних ознак сп`яніння, що їх начебто він виявив у водія). ОСОБА_1 відповів: «Ні, не буду. На якій підставі?». Інспектор відповів: «Я вам сказав. На підставі наказу …», а потім повідомив водієві: «Будемо складати на вас протокол. Відеофіксацію припинено». Після відновлення відеозапису поліцейський повідомив ОСОБА_1 про відсторонення останнього від керування транспортними засобами. Водій відповів: «Я зрозумів. Дівчина приїде забрати автомобіль».

4.20.Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений нормами ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами і поповненнями), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстр. у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

4.21.Так, згідно з п. 2 розд. І згаданої Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

4.22.Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розд. І згаданої Інструкції).

4.23.Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Інструкції).

4.24.Згідно з п. 7, 8, 12, 13 розд. ІІІ вказаної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

4.25.Аналіз диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу, у якого виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у медичному закладі. Отже, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися відповідними доказами.

4.26.На відеозаписах з бодікамер поліцейських зафіксовано, що ОСОБА_1 у сел. Іваничі 15.11.2024 після 11-ї год керував автомобілем марки «FORD» білого кольору, був зупинений поліцейськими з причин порушення правил дорожнього руху (несправність лівого стоп сигналу у транспортному засобі).

4.27.Водночас зі змісту відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції спілкувались безпосередньо з водієм тривалий час, але не повідомляли ОСОБА_1 про виявлення у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння аж до моменту ознайомлення водія зі змістом постанови про накладення штрафу за попереднє порушення правил дорожнього руху. Після того інспектор СРПП спитав водія «Що у вас з очима?», однак не вказав водієві на конкретні ознаки можливого стану сп`яніння з числа тих, що згодом були вказані у протоколі серії ЕПР1 № 174105.

4.28.Положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вказують як на ознаку можливого наркотичного сп`яніння на звужені чи дуже розширені зіниці, котрі не реагують на світло. Водночас поліцейським не було вказано, чи є зіниці очей водія звуженими або дуже розширеними, не була з`ясована відсутність реакції зіниць очей водія на світло (поліцейський не пропонував водієві подивитись на світло або посвітити ліхтариком в очі). ОСОБА_1 підписував документи, надані інспектором СРПП, але на відеозаписах не зафіксоване при цьому тремтіння пальців рук водія, працівники поліції не просили ОСОБА_1 якимось чином показати кисті рук, тому яким чином була виявлена така ознака можливого стану наркотичного сп`яніння, з відеозапису не можна встановити.

4.29.Вказівка поліцейського про наявність у водія такої ознаки наркотичного сп`яніння як неприродна блідість обличчя є суб`єктивним сприйняттям особи, котра складала протокол, така ознака не вбачається із відеозапису. Зі змісту переглянутого відеозапису не було встановлено будь-якої поведінки ОСОБА_1 , котра би не відповідала обстановці. Водій адекватно реагував на питання працівників поліції, надавав інспектор СРПП для перевірки документи, виконував вказівки поліцейського щодо огляду багажного відсіку автомобіля, розповів про причину неможливості швидкої заміни лампи у стоп сигналі, після відсторонення від керування транспортним засобом висловив готовність виконати цей припис та зателефонував іншому водієві, який міг би забрати автомобіль. Розмова ОСОБА_1 з інспектором СРПП є логічною, спокійною, відповідає характеру подій, будь-які прояви неадекватної поведінки ОСОБА_1 не зафіксовані.

4.30.Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.31.Обов`язок службової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення. Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

4.32.Проте під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено безспірних доказів наявності у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які могли би бути підставами для висунення працівниками поліції вимоги до водія пройти у медичному закладі огляд на стан сп`яніння. Відсутність таких підстав не зумовлювала обов`язку водія щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відповідно і відмова ОСОБА_1 від проходження цього огляду в розглядуваному випадку не утворювала складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Звичайно, згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак така вимога поліцейського має бути законною, а не свавільною.

4.33.За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу Національної поліції не доведено належними та допустимими доказами наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

4.34.Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.35.Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Керуючись ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (складення) постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Повний текст цієї постанови складено, проголошено, надано для ознайомлення учасникам справи 29.01.2025 о 16 год 00 хв.

Суддя А. Є. Бєлоусов