Справа № 357/1716/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, в/ч НОМЕР_1 , старший солдат, солдат резерву, зареєстрований: АДРЕСА_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу КИБ № 25 від 31.01.2025, 30 січня 2025 року, близько 12 год. 30 хв., військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи в розташуванні військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_1 чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі.

Дослідивши повно, об`єктивно та всесторонньо матеріали справи, вислухавши позицію ОСОБА_1 , суддя приходить до наступного.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Згідно приписів ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовийобов`язок івійськову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

З урахуванням наявних у справі доказів, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи судову практику ЄСПЛ, зокрема принципу справедливого розгляду справ про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що формально в діях ОСОБА_2 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Винуватість правопорушника ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується наступними доказами: протоколом про військове адміністративне правопорушення від 31.01.2025, чеком тесту на виявлення алкоголю приладу Алконт-М № 00280, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №40, копією військового квитка, копією витягу із наказу, службової характеристика, копією бланка отримання пояснень, копіює свідоцтва про повірку законодавчо регульованого вимірювальної техніки від 12.09.2024 та наданими показами ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 усвідомлював протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків, що свідчить про умисне вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП - дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Призначаючи стягнення, враховуються дані про особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності, характер вчинених правопорушень, обставини їх скоєння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, обставини скоєння, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя вважає за необхідне та достатнє за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки останній є військовослужбовцем, згідно посвідчення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст., 213, 221, 277, 283 - 285, 294 КУпАП та відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО