ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 Справа №607/99/25 Провадження №3/607/49/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мечищів Бережанського району Тернопільській області, українця, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Сільпо», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №621156 від 27.12.2024 року, 27 грудня 2024 року близько 23.00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , а саме висловлював словесні образи, погрози в її сторону, а також штовхав та шарпав за одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю, чим порушив вимоги п.п.3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №621157 від 27.12.2024 року, 27 грудня 2024 року близько 23.00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , а саме висловлював словесні образи, погрози фізичною розправою, штовхав та шарпав в присутності онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та просить суд закрити адміністративне провадження за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. При цьому повідомив, що у вказаний в протоколах час він не вчиняв відносно своєї падчерки ОСОБА_2 жодних дій, які можуть бути кваліфіковані як вчинення домашнього насильства, проте між ними відбувся словесний конфлікт. Повідомив, що його падчерка ОСОБА_2 постійно вживає алкогольні напої. На час різдвяних свят вона разом із своєю донькою ОСОБА_3 гостювали у них з дружиною ОСОБА_4 . 27 грудня 2024 року ОСОБА_2 прийшла до них додому разом із своїми друзями, з якими розпивали алкогольні напої. Надалі перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 розпочала сварку із матір`ю, ображала її нецензурними словами, на його зауваження не реагувала, а її друзі хотіли вчинити з ним бійку, тому він вигнав їх з квартири, при цьому фізичну силу не застосовував. У відповідь на це ОСОБА_2 , перебуваючи в загальному коридорі, почала кричати, стукати у вхідні двері їх квартири, а також викликала працівників поліції.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що 27 грудня 2024 року вона прийшла разом із друзями додому до своєї матері ОСОБА_4 , яка проживає із вітчимом ОСОБА_1 . З друзями вони вживали алкогольні напої, після чого вона в стані сп`яніння розпочала словесний конфлікт із матір`ю, ображала її, поводила себе неправильно. Відреагувавши на її поведінку, ОСОБА_1 вигнав її разом із друзями із квартири, однак при цьому не застосовував до неї фізичної сили та не ображав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 27 грудня 2024 року її донька ОСОБА_2 перебувала у них вдома разом зі своїми друзями, в ході чого почала кричати до неї, висловлюватись нецензурними словами, а також кричала до її чоловіка ОСОБА_1 , який після цього вигнав їх з квартири, не застосовуючи фізичну силу, однак виходячи з квартири, ОСОБА_2 зашпорталась за ногу свого друга та впала зі сходів. Вони закрили двері квартири, однак її донька почала стукати, пошкодивши вхідні двері, після чого також викликала працівників поліції.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №621156, ВАД №621157 від 27.12.2024 р., ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само вчинення вказаних дій стосовно малолітньої особи.

Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 27 грудня 2024 року близько 23.00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , а саме висловлював словесні образи, погрози фізичною розправою, штовхав та шарпав, що було вчинено в присутності онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, під час судового розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_2 . При цьому судом беруться до уваги безпосередньо надані в судовому засіданні пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка повідомила суду про те, що вона перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розпочала словесний конфлікт із матір`ю, ображала її, після чого ОСОБА_1 вигнав її із квартири, однак при цьому не застосовував до неї фізичної сили та не ображав, таким чином заперечила факт вчинення відносно неї домашнього насильства.

Крім того із наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснень вбачається, що останній не визнав факту вчинення ним домашнього насильства відносно своєї падчерці ОСОБА_2 та повідомив, що у вказаний в протоколі час він не вчиняв відносно неї жодних дій, які можуть бути кваліфіковані як вчинення домашнього насильства, що також підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка матір ОСОБА_2 ОСОБА_4 .

Таким чином суду не надано беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Разом з тим в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо