Справа № 192/3086/24
Провадження № 3/192/15/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Широкопілля Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 24 жовтня 2024 року о 09 годині 20 хвилин на 440 км автодороги Н-08 на території Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не виразна мова). Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest» або у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою нагрудної відео камери поліцейського № 797636. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину не визнав та пояснив, що 24 жовтня 2024 року зранку в м. Дніпро він вживав спритні напої, у зв`язку з чим за ним з с. Кам`яне приїхала його співмешканка ОСОБА_2 , яка і керувала транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 та була зупинена працівниками поліції на блок-посту, розташованому на 440 км автодороги Н-08 на території Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської у зв`язку з тим, що не виконала вимогу дорожнього знаку «СТОП». Працівники поліції підійшли до авто з`ясувати причину порушення ПДР, на що остання відповіла, що власником автомобілю є ОСОБА_1 , а тому саме він і пішов разом з працівниками поліції для складання протоколу. Таким чином, ОСОБА_1 не заперечував, що 24 жовтня 2024 року зранку він перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте заперечував факт керування транспортним засобом, оскільки пояснював, що автомобілем керувала саме ОСОБА_2 , а не він особисто. У зв`язку з вказаним заявив клопотання про виклик ОСОБА_2 до суду для допиту в якості свідка. Також його захисник подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для вирішення питання про те, чи підписував ОСОБА_1 особисто письмові пояснення, складені працівником поліції, в яких зазначено, що він не заперечує факт керування автомобілем.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мулько А. В. подав письмові заперечення, згідно яких просив закрити провадження у зв`язку з тим, що докази про керування автомобілем саме ОСОБА_1 до проколу не надані, а свідки правопорушення відсутні.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Мулька А. В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя приходить до висновків про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 589035 від 24 жовтня 2024 року, з якого з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: дата, час і місце вчинення; оглянутим суддею відеозаписом з нагрудної відео камери поліцейського № 797636, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 працівник поліції зачитує письмові пояснення від його імені, та ОСОБА_1 не заперечує ані факт керування транспортним засобом, ані факт вживання алкоголю, а також не заперечує що відмовляється пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці або проїхати до медичного закладу.

Суддя вважає, що в даному випадку поліцейський скористався своїми дискреційними повноваженнями та склав від імені ОСОБА_1 письмові пояснення через те, що останній не міг самостійно їх написати.

У зв`язку з тим, що суддею безпосередньо будо досліджено відеозапис, на якому поліцейський зачитує в голос текст письмових пояснень, з якими повністю погодився ОСОБА_1 , тому суддею було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підпису на таких поясненнях, оскільки останні в письмовому вигляді не є безпосереднім доказом по справі у зв`язку з наявністю відповідного відеозапису.

Також суддею було задоволено клопотання про виклик в якості свідка ОСОБА_2 , яка до суду не прибула у зв`язку з тим, що знаходиться за межами України.

Суддею враховано те, що остання виїхала за межі України 17 січня 2025 року, що з`ясовано з копії квитків, які надані ОСОБА_1 . Тобто на час подання такого клопотання ОСОБА_2 вже перебувала за межами України, про що ОСОБА_1 було відомо. Суддею було роз`яснено можливість допиту свідка за допомогою її участі в режимі відоконференції, на що ОСОБА_1 повідомив, що свідок не зможе прийняти участь в такому режимі та повернеться в Україну в березні 2025 року.

Суддя вважає, що вказані обставини спрямовані на затягування розгляду справи, що є не припустимим. Крім того, суддею враховано, що на відеозаписі зі змісту розмови ОСОБА_1 з поліцейським чітко прослідковується те, що дружина (співмешканка) ОСОБА_1 не перебуває в автомобілі, оскільки він говорить «якби вона сюди приїхала». Вказане надає судді підстави вважати, що ОСОБА_2 не була присутньою навіть в салоні автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , а тим паче не керувала ним 24 жовтня 2024 року, про що заявляв ОСОБА_1 .

Також суддею надано оцінку постанови серії ББА № 610666 від 24 жовтня 2024 року, згідно якої остання складена саме на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а не на ОСОБА_2 , яка за словами ОСОБА_1 порушила ПДР та не зупинилася на знак «СТОП».

Вказана постанова складена 24 жовтня 2024 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 о 09 годині 20 хвилин на 440 км автодороги Н-08 на території Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 та не виконав вимоги знаку 2.2 (СТОП), не мав при собі посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліса обов`язкового страхування.

Згідно п. 5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Таким чином, постанова серії ББА № 610666 від 24 жовтня 2024 року була складена відносно ОСОБА_1 та вручена йому згідно вимог вказаної Інструкції, що також на думку судді доводить факт того, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , а не інша особа.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується також Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння до КП «ОМПЦЛЗ» ДОР, в яких зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Під час розгляду протоколу підстав для закриття провадження, на які посилався захисник Мулько А. В. в письмових поясненнях, встановлено не було.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим допустив порушення Правил дорожнього руху України, що підтверджується протоколом серії ААД № 589035 від 24 жовтня 2024 року, приходжу до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 24, 27, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Н. О. Щербина