Справа№938/90/25
Провадження № 3/938/116/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, утриманців немає,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ;

потерпілої особи: ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 .

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 31.12.2024 приблизно о 18год 00хв. за місцем свого проживання в с. Полянки Верховинського району, перебуваючи у нетверезому стані, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурними словами, принижував честь та гідність, розкидав побутові речі та розбив посуд, чим була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, не визнав. Пояснив, що проживає в с. Полянки Верховинського району Івано-Франківської області разом з мамою та братами, у житловому будинку, що належить його бабусі. Зазначив, що того дня, він прийшов додому з роботи, та дома вживав алкогольні напої, після чого перекинув стіл на кухні та побив посуд, та в подальшому сам зателефонував до поліції. Вказав, що того дня маму він не ображав, та не мав з нею жодних конфліктів.

Потерпіла ОСОБА_2 , будучи допитаною в судовому засіданні, суду показала, що проживає в с.Полянки Верховинського району Івано-Франківської області спільно з трьома своїми синами. 31.12.2024, один із синів, а саме, ОСОБА_1 , прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння. Спочатку поводив себе добре, а потім безпричинно почав ображати її нецензурними словами, а також розкидав побутові речі та розбив посуд на кухні. Після цього, він зателефонував до поліції. Вказала, що на даний час, син змінив поведінку, її не ображає, оскільки не вживає алкоголь. Просила суворо його не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п.16, 14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №251103 від 01.01.2025, відповідно до якого 31.12.2024 приблизно о 18год 00хв. за місцем свого проживання в с.Полянки Верховинського району, ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме, ображав їх нецензурними словами, принижував честь та гідність, вчинив сімейний дебош, розкидав побутові речі та розбив посуд, чим була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.12.2024, згідно з якою ОСОБА_2 заявила про те, що 31.12.2024 близько 18.00год в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у нетверезому стані за місцем свого проживання вчинив домашнє психологічне насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь та гідність, словесно погрожував фізичною розправою , розкидав побутові речі та розбив посуд. Завдавши шкоди її психічному здоров`ю;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 31.12.2024, в яких вона зазначила, що проживає в с.Полянки, Верховинського району Івано-Франківської області, спільно зі своїми синами. 31.12.2024 приблизно о 18.00год її син ОСОБА_1 прийшов додому в стані сильного алкогольного сп`яніння та почав вести себе агресивно. Чіплявся до неї та кричав, на що, вона сказала йому лягати спати. Однак це його розлютило, та будучи в агресивному стані він влаштував з нею сварку, в ході якої ображав її нецензурними словами, голосно кричав, принижував її честь та гідність, як жінки, внаслідок чого вона дуже злякалася. А в подальшому син, перекинув в одній із житлових кімнат кухонний стіл та розбив посуд. Через деякий час, син самостійно зателефонував до поліції та повідомив про конфлікт. Під час сварки був присутній інший з її синів ОСОБА_4 , який був свідком даної події;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 31.12.2024, в яких він зазначив, що проживає в с.Полянки, Верховинського району Івано-Франківської області спільно з мамою ОСОБА_2 та братом ОСОБА_1 31.12.2024 його брат ОСОБА_1 прийшов додому в сильному алкогольному сп`янінні, та почав поводити себе агресивно. Влаштував конфлікт, на що, мама зробила йому зауваження, та сказала лягати спати. На зауваження матері він відреагував агресивно, вчинив з нею сварку, в ході якої почав ображати її нецензурними словами, голосно кричати, принижувати її честь та гідність, як жінки, внаслідок чого мати злякалася. Також перекинув кухонний стіл в кімнаті та розбив посуд, після чого сам зателефонував до поліції, та повідомив про конфлікт.

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01.01.2025, які він надав при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, та в яких зазначив, що 31.12.2024 приблизно о 18.00год прийшов додому в стані сильного алкогольного сп`яніння, де влаштував сварку із матір`ю, під час якої поводив себе агресивно, ображав матір нецензурними словами, голосно кричав, принижував її честь та гідність, а також перекинув стіл та розбив посуд;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №408524 від 31.12.2024, згідно з яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , строком на 3 доби з 20год 00хв. 31.12.2024 до 20год 00хв. 02.01.2025;

-поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими нею в судовому засіданні.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

При цьому, суд критично оцінює надані в судовому засіданні ОСОБА_1 покази, щодо того, що він не вчиняв домашнього насильства відносно мами - ОСОБА_2 , а саме, не ображав її нецензурними словами та не принижував честь та гідність, оскільки такі спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, та вважає, що такі надані ним, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Згідно із ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2і 173-6цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст. 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Враховуючи обставини справи, особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, суд не вбачає підстав для направлення його на проходження програми в порядку ст. 39-1 КУпАП.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 30, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС