Справа № 347/2687/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського районного ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 170103 від 10.11.2024 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«10.11.2024 року о 00:40 в с. Пістинь, вул. Українська, 230, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Фольцваген Бора д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Алкофор 507. Результат позитивний 0,23 проміле. Від керування відсторонений.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений (а.с. 21) не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду справи. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_1 вживав будь-яких заходів, які б вказували на те, що він бажає подати докази, надати пояснення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Такі права можна реалізувати не тільки в судовому засіданні, а й у інший спосіб, наприклад письмово.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

В матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

- копія роздруківки приладу Алкофор 507, згідно якої ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Результат тесту 0,23 проміле;

- копія декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів приладу Драгер та копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору Алкофор 507. У свідоцтві про повірку зазначені межі допустимої абсолютної похибки 0,04 проміле (а.с.3-4).

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення про не керування транспортним засобом впродовж 24 годин (а.с.5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу до Косівської ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У графах «огляд проводився за допомогою» та «результати огляду» - інформація відсутня (а.с.6);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7);

- електронний та письмовий рапорт працівників поліції (а.с.9-10);

- диск з відеофайлами з нагрудної камери поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області М. Будза (а.с.11).

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, яка на момент керування транспортним засобом перебувала у стані алкогольного сп`яніння, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи додано відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля. На відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано момент, коли працівники поліції під`їхали до автомобіля марки Фольцваген Бора д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на автобусній зупинці «Пістинь». З відеозапису з боді камери працівника поліції М. Будза вбачається, як офіцери поліції підходять до автомобіля, спілкуються з водієм, перевіряють документи та встановлюють особу водія. Працівники поліції озвучили причини зупинки порушення комендантської години. При спілкуванні з ОСОБА_1 було помічено ознаки алкогольного сп`яніння. Офіцер поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився. Також було запропоновано проїхати до КНП «Косівська ЦРЛ» та відмовитися від проходження такого огляду. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. На відеозаписі зафіксовано момент проходження огляду результат позитивний 0, 23 проміле. Після цього інспектором М. Будзом озвучено, що на водія будуть складені адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до Конституції України та КУпАП. В подальшому працівниками поліції складено відповідний протокол, ознайомлено з його змістом водія, після чого ОСОБА_1 його підписав та отримав свій примірник.

Однак, зміст відеозапису та досліджені письмові докази дозволяють дійти висновку про те, що працівниками поліції не було дотримано як вимог, передбачених ст.266 КУпАП, так й приписів Інструкції «Про порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння» в частині процедури проведення огляду, оскільки працівник поліції після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер не спитав водія, чи погоджується він з отриманими результатами, а також не запропонував його проїхати до КНП «Косівська ЦРЛ» для проходження такого огляду в медичному закладі. Окрім того, отриманий результат при процедурі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор Алкофор 507 0,23 проміле. При цьому, до матеріалів справи додано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Алкофор 507, де вказано, що межі допустимої абсолютної похибки (в інтервалі діапазону вимірювання від 0 до 0,4 проміле) - +/-0,04 проміле, (в діапазоні вимірювання понад 0,4 проміле) - +/-10 проміле (а.с.3).

З огляду на вище наведене, показник приладу газоаналізатор Алкофор 507 відносно ОСОБА_1 - 0,23 проміле, не перевищує межі допустимої похибки в 0,04 проміле, що свідчить про те, що у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, що свідчить про недоведеність його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, з відеозапису вбачається, що після озвучення результатів огляду, водій ОСОБА_1 заперечував щодо таких результатів, та не погоджувався з ними. Натомість працівник поліції не уточнивши що водій має право проїхати в Косівську ЦРЛ для проходження огляду, поспішно почав складати адміністративні матеріали. Вказані дії працівника поліції свідчать про недотримання процедури проведення огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відсутність належних та допустимих доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння унеможливлює дійти остаточного висновку в частині дотримання працівниками поліції процедури законності.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, та чи дійсно така особа перебувала в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула