ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/566/25 Справа № 186/1381/24 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С. С. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Яременка О.Є.

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, 15 серпня 2024 року в 00 год. 54 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Hyundai Grandeur, р/н НОМЕР_1 , біля будинку № 12 по вулиці Леоніда Каденюка у місті Першотравенську Синельниківського району Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнин рота, невиразна мова, хитка хода) та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що до 10.01.2025 року перебував у зоні своєї військової службової відповідальності і не мав будь-якого зв`язку. 10.01.2025 року йому стало відомо від захисника Маіляна А.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що судове рішення прийнято всупереч вимогам закону та принципам верховенства права, зазначені у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Зазначає, що 15.08.2024 року о 00:54 годин перебував у автомобілі марки Hyundai Grandeur, р/н НОМЕР_1 , біля будинку № 12 по вулиці Леоніда Каденюка у міста Першотравенську Синельниківського району, Дніпропетровської області, однак, не керував ним, а, сидячи на водійському сидінні (для прослуховування та перемикання музики), очікував свого товариша, який мав бути за кермом. При цьому автомобіль не рухався, його двигун не був заведений. У цей час до нього підійшли працівники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Вказує, що працівники поліції безпідставно вимагали пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він не керував транспортним засобом. Зазначає, що перебування за кермом автомобіля, яке не перебуває у стані руху, не є доказом керування транспортним засобом.

Також зазначає, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є безперервним та не містить відображення руху автомобіля, в якому він знаходився. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 вважає, що відсутні необхідні і достатні докази на підтвердження його вини та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи вимогу про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне її задовольнити, оскільки доводи апелянта про те, що він, перебуваючи на військовій службі, не мав зв`язку та лише 10.01.2025 року йому стало відомо від його захисника про притягнення його до адміністративної відповідальності, матеріалами справи не спростовуються, а отже є підстави вважати, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан сп`яніння, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду (а.с. 3); рапортом співробітника поліції, згідно із яким 15.08.2024 року о 00:54 год. по вул. Леоніда Каденюка, 12 у м. Першотравенську був помічений автомобіль Hyundai Grandeur, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги комендантської години та виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова та хитка хода, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 6810, або проїхати до медичного закладу відмовився (а.с. 4).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнин рота, невиразна мова, хитка хода, - було запропоновано останньому пройти огляд за допомогою алкотестера Драгер, або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній категорично відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння співробітниками поліції було висунуто ОСОБА_1 в умовах здійснення відеофіксації, що не заперечує апелянт у своїй апеляційній скарзі. Зі змісту відповідного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, відповідний технічний носій є належним та допустимим доказом по справі.

Доводи апелянта про те, що він перебував на водійському сидінні виключно для прослуховування музики та не керував транспортним засобом, що на той час стояв без руху, є необгрунтованими, оскільки ці обставини не мають будь-якого підтвердження. Крім того, стороною захисту не наведено переконливих пояснень щодо обставин, у зв`язку із якими, згідно із версією захисту, автомобіль Hyundai Grandeur, д.н.з. НОМЕР_1 , під час комендантської години тривалий час стояв без руху на вулиці та у його салоні перебував ОСОБА_1 - на місці водія, інший чоловік на місці пасажира.

Натомість з долученого відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на водійському сидінні за кермом транспортного засобу, на всьому протязі спілкування із працівниками поліції не зазначає про те, що автомобілем керувала інша особа, на яку вони чекають, а також чоловік, який перебуває на передньому пасажирському сидінні керованого ОСОБА_1 автомобіля, неодноразово запитує про причину, з якої їх зупинили.

Посилання апелянта на фрагментарність вказаного відеозапису суд апеляційної інстанції з урахуванням положень ч. 2 ст. 266 КУпАП вважає такими, що не обґрунтовують апеляційні вимоги, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останнього без його проходження, натомість факт такої пропозиції та відмови від неї відеозаписом зафіксований.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця