Справа № 545/3756/24
Провадження № 3/545/7/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2025 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 23.08.2024 о 09год 18хв у с. Івашки по вул. Київській керував транспортним засобом Кіа, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою алкотестеру «Драгер» №6810, тест №0725, результат 2,42‰.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9(а) Правил дорожнього руху та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав повністю та пояснив, що разом з ОСОБА_2 поїхали на дачу, де він вживав алкогольні напої. Так як ОСОБА_2 не вживала алкоголь, він дав їй ключі від свого автомобіля, щоб вона відвезла його додому, але по дорозі вони посварилися і ОСОБА_2 зателефонувала ОСОБА_3 , щоб він її забрав. Він ліг спати в автомобілі, а прокинувся від того, що хтось стукав у вікно автомобіля, це були працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Не заперечуючи факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, проте стверджував, що не керував транспортним засобом.

Захисник адвокат Шиян В.О. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП. Посилалася на те, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом не керував, а керувала ОСОБА_2 ; починаючи з вечора 22.08.2024 і майже до ранку 23.08.2024 ОСОБА_1 перебував у колі друзів, де вони вживали алкогольні напої, після чого він попросив свою подругу ОСОБА_2 відвезти його додому, оскільки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він не міг керувати транспортним засобом; по дорозі вони посварилися, і ОСОБА_2 залишила ОСОБА_1 в автомобілі, де він ліг спати, а сама поїхала у своїх справах; через деякий час до автомобіля ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, запропонували пред`явити документи та пройти обстеження для визначення ступеня алкогольного сп`яніння; пройти обстеження ОСОБА_1 не відмовлявся, оскільки не заперечував, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте заперечував проти того, що керував транспортним засобом в такому стані; свідок ОСОБА_3 забирав ОСОБА_2 з місця зупинки його транспортного засобу після сварки та підтвердив, що він залишався в своєму автомобілі спати і нікуди не їхав, так як був п`яний; вважає що матеріали справи не містять допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, відповідно до матеріалів перевірки щодо ОСОБА_1 працівниками поліції було прийнято заяву про скоєння ДТП, однак протокол не складений та відсутнє рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, це свідчить про те, що насправді дорожньо-транспортної пригоди не було.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 130 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 255 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.130 КпАП України відповідальність за нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5.Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер» 6810, прилад ARВL-0725, принтер ARBM-5186, тест №1133, виявлено: проба позитивна 2,42‰ (а.с.1-2).

Твердження захисника про відсутність зафіксованого факту керування автомобілем не беруться судом до уваги, оскільки закон не містить вимог щодо необхідності підтвердження факту керування транспортним засобом певними засобами доказування, зокрема, відеозаписом. При цьому суд враховує і ту обставину, що з наданих копій матеріалів перевірки за фактом скоєння ДТП ОСОБА_1 , а саме рапорту працівника поліції, протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, від 23.08.2024, пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 23.08.2024 о 09-00год на території ТОВ «Ерідон» сталася ДТП за участі автомобіля Кіа, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , водій здійснив наїзд на огорожу, перебував у стані алкогольного сп`яніння та вів себе агресивно(а.с.41-44).

З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним.

Як вбачається із відеозапису з боді-камери №АК7757332, ОСОБА_1 вів себе збуджено, вів себе агресивно щодо працівників поліції, які намагалися його заспокоїти, проте їм це вдалося лише коли вони одягли на нього кайданки; зазначена поведінка також дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні свідок - поліцейський СРПП ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 повідомив, що 23.08.2024 він перебував на чергуванні. Надійшло повідомлення від служби 102 про те, що в с. Супрунівці, біля аеропорту, у ворота підприємства в`їхав автомобіль. Виїхавши на місце події побачив пошкоджений автомобіль біля воріт, які були також пошкоджені, де стояв ОСОБА_1 . Працівники охорони вказали на ОСОБА_1 , що саме його вони бачили за кермом автомобіля, який заїхав на територію підприємства, їздив кругами, водій поводив себе агресивно. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки потерпілі не мали претензій щодо пошкодження майна щодо ОСОБА_1 не складався протокол за ст.124 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що перебувала разом з ОСОБА_1 в гостях, зранку вони разом поїхали додому, оскільки в дорозі він почав її ображати, вона зателефонувала знайомому ОСОБА_3 та попросила її забрати, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 23.08.2024 йому зранку зателефонувала ОСОБА_2 та попросила забрати її із с. Супрунівка і відвезти на роботу. Він забрав ОСОБА_2 на трасі.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 суд вважає, що вони не виключають факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 та матеріалами справи в їх сукупності, а саме: відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, результатами проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер» 6810 (результат 2,42‰), актом огляду, матеріалами перевірки згідно з викликом на службу 102, щодо пошкодження автомобілем ОСОБА_1 майна (забору), відеозаписом з бодікамери.

Будь-яких доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, характер вчинених правопорушень, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобам строком на один рік.

Керуючись ст. 8, 24, ч.1 ст.130, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И ЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , р/р UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Копія платіжного документу подається до суду.

Відповідно до ст. 308 КУпАП У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л.І. Стрюк