Справа №949/35/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця Збройних Сил України, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 грудня 2012 року Дубровицьким РС УДМС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2024 року о 17-07 год. по вулиці Воробинська, в м.Дубровиця Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував автомобілем марки «BMW X5» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що стверджується проведеним КНП "Дубровицька МЛ" оглядом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де результат становив 4,31 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень, підпису у протоколі та від отримання копії протоколу відмовився.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому праворушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив викладені у протоколі обставини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши повно й об`єктивно обставини адміністративного правопорушення та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягало у повторному протягом року, керуванні транспортним засобом доведено повністю, що підтверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №205795 від 26 грудня 2024 року (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26 грудня 2024 року, з результатом 4,31 % проміле (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП "Дубровицька МЛ" від 26 грудня 2024 року (а.с.4);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 грудня 2024 року, виданого КНП «Дубровицька МЛ» (а.с.5);

- копією постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (а.с.8);

- зобов`язанням до протоколу серії ЕПР1 №205795 від 26 грудня 2024 року, за яким ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом (а.с.9);

- переглянутими в судовому засіданні відеозаписами, які долучені правниками поліції до матеріалів справи на DVD-R диску (а.с.10).

Ст.245 КУпАП передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення та особу правопорушника.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП є щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП суд не вбачає.

Санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, передбачено адміністративне стягнення на водіїв у штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Тобто, для водіїв адміністративне стягнення у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, є безальтернативним. При цьому, суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч.2 ст.130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді даної справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

У зв`язку з наведеним, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові від 04 вересня 2023 року по справі №702/301/20 згідно з яким, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Крім того, в даній постанові зазначено, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засадам справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Вирішуючи питання стосовно додаткового покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого, слід зазначити, що у п.28 постанови Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Проте, до протоколу не додано належних доказів того, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 належить саме йому, а тому суд не має підстав для накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.23, 33 КУпАП, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вже протягом року був підданим адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, вчинив вказане адміністративне правопорушення та керував транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як вже встановлено судом, постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що також підтверджується довідкою, яка наявна в адміністративних матеріалах (а.с.6).

Положеннями ч.3 ст. 30 КУпАП визначено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, слід приєднати невідбуту ОСОБА_1 частину стягнення за постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2024 року у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що складає 4 (чотири) місяці 23 (двадцять три) дні.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2024 року, яка складає 4 (чотири) місяці 23 (двадцять три) дні та остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці 23 (двадцять три) дні та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для оплати штрафу:

- отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300)

- код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38012494

- банк отримувача: Казначейство України ЕАП

- рахунок отримувача: UA0017001

- код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) грн.

Реквізити для оплати судового збору:

- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106;

- код за ;

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП):

- код банку отримувача 899998;

- рахунок отримувача: UA0026001;

- код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 68000,00 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень).

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.