Справа № 703/5793/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 18 жовтня 2024 року близько 11 години 50 хвилин по вул. Соборній в м. Сміла керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя) і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи відкласти у зв`язку з необхідністю отримання правничої допомоги.

Однак суд не визнає поважною причиною неявки ОСОБА_1 в судове засідання з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, надійшла до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 30 жовтня 2024 року.

Відповідно до вимог ст. 277 КУпАП та з метою дотримання прав особи на доступ до правосуддя, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було призначено до розгляду на 28 листопада 2024 року.

У судове засідання, призначене на вказану дату, ОСОБА_1 не з`явився. 28 листопада 2024 року він особисто подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розгляд справи відкласти у зв`язку з відрядженням його адвоката до іншого місця.

Зважаючи на заявлене клопотання суд відклав розгляд справи на 19 грудня 2024 року.

19 грудня 2024 року ОСОБА_1 особисто подав до канцелярії суду заяву, в якій знову просив розгляд справи відкласти у зв`язку з його перебуванням в ТЦК та СП та неможливістю явки на розгляд справи.

Зважаючи на заявлене клопотання суд повторно відклав розгляд справи, призначивши судове засідання на 20 січня 2025 року.

У визначений судом день та час ОСОБА_1 знову не з`явився, в цей же день подав особисто до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у лікарні.

Суд втретє відклад розгляд справи, призначивши судове засідання на 06 лютого 2025 року.

Незважаючи на це ОСОБА_1 знову не з`явився в судове засідання та в день розгляду справи подав особисто до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги.

Суд зазначає, що дана справа призначалася до розгляду чотири рази поспіль, дати судових засідань визначалися в межах строків, встановлених законом, а також з урахуванням вказаних у клопотаннях про відкладення розгляду справи відомостей, задля забезпечення можливості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з`явитись в судове засідання та скористатись допомогою фахівця у галузі права.

Про призначені судові засідання ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судової повістки. Однак, кожного разу безпосередньо в день судового засідання він подавав клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням причин його неможливості явки на розгляд справи без подання будь-яких доказів на підтвердження зазначеного. Наведене вказує на намагання ОСОБА_1 затягнути розгляд справи і уникнути відповідальності.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 у разі неможливості явки в судове засідання, міг скористатись допомогою фахівця у галузі права та укласти відповідну угоду на представництво своїх інтересів у суді, враховуючи, що справа перебувала на розгляді в продовж тривалого часу. Крім того, ОСОБА_1 міг письмово викласти свої заперечення у разі незгоди з інкримінований йому правопорушенням, чого він не зробив.

Судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд відносно нього справи, однак в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за його відсутності за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як встановлено ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВД, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння) та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, з огляду на вищевказане, законними вимогами працівника поліції про необхідність проходження медичного огляду до особи, що керує автомобілем, є підтверджені доказами ознаки наявності наркотичного сп`яніння.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП визначає доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 493762 від 18.10.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та з якого вбачається, що ОСОБА_1 18 жовтня 2024 року близько 11 години 50 хвилин по вул. Соборній в м. Сміла керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя) і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП ;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Миколенка М.М. від 18.10.2024, відповідно до якого 18.10.2024 о 12:04 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.10.2024 о 12:04 за адресою: м. Сміла, вул. Соборна, 210, зупинено автомобіль «Опель» під керуванням ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 за наявності ознак наркотичного сп`яніння звужені зіниці очей не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, було направлено для проходження відповідного огляду, однак він відмовився, про що зазначив самостійно та засвідчив власним підписом;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.10.2024, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом з патрульного автомобіля працівників поліції та нагрудної камери поліцейського, яким чітко зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Опіль», а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд уважає, що доказами, дослідженими у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідування у передбаченому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з довідкою відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 05.04.2001 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Оскільки санкція статті є конкретною і не містить альтернативного адміністративного стягнення, суд уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Частиною 1 ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300--1, 300--2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, що становитиме 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя І.Я. Биченко