Справа № 538/92/25
Провадження № 3/538/76/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2025 року м.Лохвиця
Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лохвиця адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, -
Опис обставин справи, установлених під час судового розгляду.
15 січня 2025 року о 21 годині 50 хвилин в м.Лохвиця по вул. Шевченка, 88, поблизу магазину "Тополя" ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в бік останнього.
Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дії останнього кваліфіковано за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).
Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає, що дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого статтею 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок, і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.
Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих.
Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП).
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до вчинення інкримінованого правопорушення
Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю.
Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів.
Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обов`язковою умовою, відповідно до положень КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.
За нормою статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.
Протокол від 15.01.2025 серії ВАВ №030883 про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, тому є доказом у розумінні вимог статті 251 КУпАП.
Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, підтверджується наступними доказами, зокрема:
- протоколом від 15.01.2025 серії ВАВ №030883 про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення;
- протоколом від 15.01.2025 серії АА № 150257 про адміністративне затримання ОСОБА_1 .
При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.
За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу.
Оскільки під час розгляду справи встановлена провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, у справі, необхідно винести постанову, передбачену пунктом 1 частини першої статті 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність
Обставини, що пом`якшують відповідальність, та обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.
Мотиви накладення адміністративного стягнення
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З огляду на це, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, необхідно накласти на нього адміністративне стягнення, в межах санкції статті 173 КУпАП, у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.
Підстав для застосування статті 22 КУпАП до особи, суд не вбачає.
Вирішення питання щодо судових витрат
Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Пунктом п`ятим частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Інформація щодо наявності пільг, встановлених чинним законодавством України, у ОСОБА_1 відсутня та останнім суду не надавалася.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 173, 221, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд
п о с т а н о в и в:
1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.
2. Роз`яснити правопорушнику, що згідно із частиною першою статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу, згідно з частиною першою статті 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу - 102 ( сто дві) гривні 00 копійок, та витрати на облік зазначених правопорушень.
3.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
4. Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
5.Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя Мирослава КУНЕЦЬ