КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/12143/24

04 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605(шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Речові докази, які вилучені відповідно до протоколу огляду та вилучення від 08.05.2024, конфісковано.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 20 січня 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року та закрити провадження у справі.

Також в апеляційній скарзі просила про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови суду першої інстанції апелянт не отримувала.

Вказує на те, що про існування постанови суду першої інстанції вона дізналась після того, як виконавчою службою було заблоковано її рахунки, після чого 09 січня 2025 року апелянт ознайомилася з матеріалами справи.

Вважає, що зазначені обставини вплинули на її права, зокрема, на можливість оскаржити постанову суду першої інстанції.

З огляду на вище викладене, просила суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року, так як він пропущений з поважних причин.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була ухвалена Солом`янського районного суду м. Києва 11 липня 2024 року.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови « ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та від неї не надходило клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи.»

В матеріалах справи міститься довідка Солом`янського районного суду м. Києва відповідно до якої ОСОБА_1 була повідомлена про судове засідання призначене на 11 липня 2024 року SMS- повідомлення.

Відповідно до Єдиного держаного реєстру судових рішень постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року була оприлюднена в реєстрі 22 липня 2024 року.

18 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Київського апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

09 січня 2025 року ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами справи.

20 січня 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначала, що про існування постанови суду першої інстанції вона дізналась після того, як виконавчою службою було заблоковано її рахунки, після чого 09 січня 2025 року апелянт ознайомилася з матеріалами справи.

Такі доводи апелянта суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки оскаржувана постанова була ухвалена 11 липня 2024 року. Строк на апеляційне оскарження закінчився 22 липня 2024 року.

Відповідно до Єдиного держаного реєстру судових рішень постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року була оприлюднена в реєстрі 22 липня 2024 року, а тому у ОСОБА_1 не було ніяких перешкод для ознайомлення з вказаною постановою у реєстрі в установлені законом строки.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянт ще 18 листопада 2024 року звернулась до Київського апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте не скористалась правом на звернення до суду з апеляційною скаргою. Окрім того, апелянт не була позбавлена можливості звернутись до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи що в листопаді 2024 року, коли останній стало відомо про ухвалення судом рішення.

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року, апеляційний суд приходить до висновку, що такі доводи апелянта не грунтуються на вимогах ст. 294 КУпАП, оскільки приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП задекларовано принцип початку обчислення строку на апеляційне оскарження постанови суду саме з дня її винесення, а не коли особа, користуючись своїми правами на власний розсуд, вирішила звернутись до суду з апеляційною скаргою.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду адміністративного провадження, про існування якого їй відомо.

З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року слід відмовити, так як причини попуску вказаного строку не можна визнати поважними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: