Справа №452/448/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2025 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Перечин Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), -
04 лютого 2025 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 23 січня 2025 року о 15 год. 40 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , 50 метрів від м. Самбір Самбірського району Львівської області, при спробі незаконного перетину державного кордону України в Республіку Польща поза пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон» (далі Закон).
За цим фактом 23 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Також, відповідно до вимог ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 204-1, розглядаються протягом доби.
В судове засідання, призначене на 05 лютого 2025 року о 15 год. 30 хв., ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином засобами телефонного зв`язку, а саме шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений у матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, яке він отримав 05 лютого 2025 року о 12 год. 52 хв., що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення адресату, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав.
Крім того,разом із протоколом про адміністративне правопорушення до суду надійшло письмове клопотання ОСОБА_1 з проханням провести розгляд справи без його участі.
Враховуюче наведене, а також відсутність клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням статті 268 КУпАП.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, судом враховано наступне.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08 листопада 2020 року у справі №463/1352/16-а).
Так, диспозицією ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через
державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає Державний кордон України, та бажає вчинити такі протиправні дії.
Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити наявність в діях ОСОБА_1 факт спроби перетину ним державного кордону з України поза встановленими пунктами пропуску в групі з іншими особами, та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.
Так, охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.
Згідно статей 1,3 Закону, державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України, просторові рубежі дії державного суверенітету України - суші, вод, надр, повітряного простору. На суші він встановлюється по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах.
Охороною Державного кордону України займається Державна прикордонна служба України.
Статтею 9 Закону визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.
Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Відповідно до ст.12 Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був затриманий був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , 50 метрів від м. Самбір Самбірського району Львівської області, при
спробі незаконного перетину державного кордону України в Республіку Польща поза пунктами пропуску через державний кордон.
На підтвердження зазначених вище обставин, до протоколу про адміністративне правопорушення надано протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 , у якому вказано, що останнього затримано у контрольованому прикордонному районі при спробі перетину державного кордону України. Разом з цим, ОСОБА_1 від надання письмових пояснень відмовився, а матеріали справи не містять жодного доказу того, що даного громадянина було затримано саме при безпосередній спробі незаконного перетину державного кордону.
Будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а також винності ОСОБА_1 у його вчиненні, суду не надано.
При цьому, з наданих до суду доказів неможливо встановити наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній 23 січня 2025 року дійсно намагався незаконно перетнути державний кордон України.
Більш того, саме по собі перебування ОСОБА_1 у контрольованому прикордонному районі під час перевірки маршрутного таксі без надання належних та допустимих доказів, не може свідчити про те, що він намагався незаконно перетнути державний кордон України. Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, останнього затримано у світлу пору доби.
З огляду на викладене, вбачається сумнівним той факт, що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути кордон.
У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в його діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.204-1,п.1 ч.1 ст.247,ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.
Суддя: Т.М. Кущ