ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1476/24

3/609/9/2025

04 лютого 2025 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159755 від 26 жовтня 2024 року, громадянин ОСОБА_1 26.10.2024р., о 23.35 год., в м. Шумськ по вул. Українська, 155 керував автомобілем марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

04.02.2025 р. захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пасічник Ю.О. на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , а також фотокопії письмових пояснень ОСОБА_1 , письмову заяву ОСОБА_1 від 03.02.2025р., характеризуючи дані щодо ОСОБА_1 та клопотання про закриття провадження по справі.

Відповідно до фотокопії заяви від 03.02.2025р. ОСОБА_1 просить суд проводити розгляд адміністративної справи у його відсутності, за участі захисника адвоката Пасічника Ю.О.

Згідно наданих письмових пояснень ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не визнає, вказує, що він алкогольних напоїв не вживає, близько 23 год. 26.10.2024р., проїхавши декілька метрів у двір, до нього підбіг працівник поліції та повідомив, що він затриманий. Будучи розгубленим та переляканим почав заперечувати факт керування автомобілем та просив надати докази інкримінованої події. На відтвореному відеодоказі чітко не було видно чи це його автомобіль, чи це дійсно зафіксована подія саме того вечора, також не було видно кермувальника. Після пропозиції працівника поліції пройти перевірку на стан сп`яніння на місці чи у лікарні він пішов додому, щоб взяти телефон та скористатися правовою допомогою. Порозмовлявши із юристом близько 5-10 хв., він погодився проїхати з поліцейськими в лікарню, однак вийшовши до дороги, а ні поліцейських, а ні їх службового автомобіля вже не було. Від проведення огляду не відмовлявся, жодних документів не отримував.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив визнати недопустими подані поліцейським докази, а справу закрити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пасічник Ю.О. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, оголосив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, просив провадження закрити з мотивів викладених у клопотанні.

Клопотання мотивоване тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані ознаки алкогольного сп`яніння та будь-які дані про наявність кваліфікуючої ознаки, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП, працівниками поліції не забезпечено реалізацію належних ОСОБА_1 прав та не забезпечено проведення огляду на стан сп`яніння за встановленим порядком. Огляд на виявлення ознак алкогольного сп`яніння працівник поліції не проводив та передбаченого акту не складав. Поліцейський не назвав підстав для затримання ОСОБА_1 , особистий огляд не провів, протокол затримання не склав, не роз`яснив права та обов`язки, не забезпечив правової допомоги. Поліцейський не вказав, який огляд він пропонує пройти ОСОБА_1 , не проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надав сертифікат вимірювальної техніки та газоаналізатор для огляду, не зазначив підстав проведення огляду. Під час того, як ОСОБА_1 відійшов до свого будинку, щоб взяти телефон та скористатися правовою допомогою, працівник поліції сам собі роз`яснив права, передбачені ст.268 КУпАП, повідомив, що буде складений протокол про адміністративне правопорушення та завершив відео фіксацію подій. Поліцейський не забезпечив доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, поліцейський не виписував направлення в мед заклад та не ознайомлював із ним ОСОБА_1 . Поліцейський не відсторонив водія від керування транспортним засобом та не залучив свідків під час оформлення матеріалів.

Суд, заслухавши пояснення адвоката Пасічника Ю.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подане клопотання та письмові пояснення, оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною частиною статті настає у випадку вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП повторно протягом року.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.5 ПДР України, а його винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159755 від 26 жовтня 2024 року, відповідно до яких гр. ОСОБА_1 26.10.2024р., о 23.35 год., в м. Шумськ по вул. Українська, 155 керував автомобілем марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим такий огляд не проводився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 жовтня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 направлявся на огляд у Комунальне некомерційне підприємство Шумської міської ради «Шумська міська лікарня» у зв`язку з виявленням поліцейським у водія ознак сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, нечітке мовлення. Огляд у медзакладі не проводився, оскільки водій відмовився;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3350253 від 27.10.2024 р., згідно якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у розмірі 2400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП;

- постановою Шумського районного суду Тернопільської області № 609/1405/23 від 22.01.2024р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6820 № ARLK-0005. Чинне до 02.07.2025р.;

- долученими до матеріалів справи відеозаписами, записаними на DVD-R диск, з яких вбачається, що за порушення ПДР України, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм даного транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та у медичному закладі. ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не реагував. Після повідомлення працівниками поліції, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність, ОСОБА_1 залишив місце оформлення адміністративних матеріалів.

Зазначені докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених в матеріалах справи обставин адміністративного правопорушення не вбачається, оскільки вони є повними, послідовними та повністю узгоджуються між собою.

Відтак, судом установлено, що невиконання ОСОБА_1 вимог працівника поліції, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, а також залишення місця оформлення адміністративних матеріалів свідчить про ухилення від проведення огляду та невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані ознаки алкогольного сп`яніння та будь-які дані про наявність кваліфікуючої ознаки, за що настає відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП, не ґрунтується на вимогах закону. Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, матеріали адміністративної справи містять відомості щодо повторності вчиненого адміністративного правопорушення. Ознаки алкогольного сп`яніння були озвучені поліцейським під час пропозиції пройти огляд та відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження про те, що працівниками поліції не забезпечено реалізацію належних ОСОБА_1 прав, не забезпечено проведення огляду на стан сп`яніння за встановленим порядком та те, що працівник поліції не проводив огляд на виявлення ознак алкогольного сп`яніння та передбаченого акту та направлення не складав не відповідають дійсності, оскільки, як встановлено із долученого до матеріалів справи відеодоказу, працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із підставами зупинки його транспортного засобу, також працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 не реагував, залишив місце складання адміністративних матеріалів, таким чином відмовився від проведення огляду та ознайомлення із складеними матеріалами справи.

Також суд критично відноситься до тверджень, що поліцейський не вказав, який огляд він пропонує пройти ОСОБА_1 , не проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надав сертифікат вимірювальної техніки та газоаналізатор для огляду та не зазначив підстав проведення огляду, з огляду на наступне. Так, як встановлено із долученого до матеріалів справи відеодоказу, працівники поліції вказали ОСОБА_1 на підстави проведення огляду та неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд саме на стан алкогольного сп`яніння (23.45год., 23.46 год. відеодоказу).

Також у працівника поліції не було підстав для пред`явлення ОСОБА_1 спеціального технічного засобу, а також не було підстав інформувати про порядок його застосування, оскільки ОСОБА_1 не висловив згоди на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер 6820».

Окрім того, сертифікат вимірювальної техніки повинен бути пред`явлений працівником поліції за клопотанням особи яка притягається до адміністративної відповідальності, а газоаналізатор у разі згоди особи на проведення огляду.

Також суд критично відноситься до тверджень, що поліцейський не назвав підстав для затримання ОСОБА_1 , не провів особистий огляд, не склав протокол затримання, не роз`яснив права та обов`язки та не забезпечив правової допомоги. Оскільки, як встановлено із долученого відеодоказу працівник поліції адміністративне затримання не провів, а отже і не мав підстав для здійснення вищевказаних дій.

Твердження особи, що притягається до адміністративної відповідальності про те, що після консультації із юристом, він бажав проїхати у медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння спростовуються наданим відеодоказом, відповідно до якого останній своїми діями ігнорував законну вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, не заявляв клопотання про необхідність консультації із юристом, залишив місце складання адміністративних матеріалів не надавши жодних пояснень, що свідчить про ухилення від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та не бажанні брати участь у розгляді адміністративних матеріалів .

Окрім того, суд звертає увагу, що під час того, як ОСОБА_1 залишав місце складання адміністративних матеріалів та прямував до свого будинку (23.47 год. відеодоказу), жодних клопотань не подавав, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що буде розцінювати це, як відмову від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з подальшим оформленням матеріалів за ч.2 ст.130 КУпАП, також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП (23.48 год. відеодоказу) та залишався на місці події, де згодом завершив відео фіксацію.

Твердження захисника про те, що поліцейськими під час оформлення матеріалів адміністративної справи не залучено двох свідків, присутність яких при відмові від проходження огляду є обов`язковою, що є порушенням законодавства, спростовується положеннями ч.2 ст.266 КУпАП, п.4 та п.6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно яких присутність свідків при проведенні огляду вимагається лише у разі неможливості застосувати технічні засоби відеозапису, у даному випадку відеозапис було застосовано.

Твердження про те, що поліцейський не відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не може бути підставою для закриття адміністративних матеріалів на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Тимчасове затримання, а також передача транспортного засобу уповноваженій особі не є обов`язковою умовою при виявленні у водія ознак алкогольного сп`яніння.

Дослідивши в сукупності всі обставини по справі, вважаю, що ОСОБА_1 ухилився від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням прав керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, що сприятиме його вихованню та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Суд вважає, що викладені доводи, у клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях ОСОБА_1 , протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження вини ОСОБА_1 , та подані виключно для уникнення відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/1405/23 (3/609/40/2024) від 22.01.2024р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Вказана постанова суду, згідно даних ЄРСР, набрала законної сили 23.02.2024р.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день судового розгляду складає 20 (двадцять днів).

З огляду на викладене, до стягнення, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/1405/23 (3/609/40/2024) від 22.01.2024р., яка набрала законної сили 23.02.2024р., за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді 20 (двадцяти днів) позбавлення права керування транспортними засобами і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 20 (двадцяти днів) без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також, суд зазначає, що санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, однак, згідно даних протоколу, транспортний засіб марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 , а тому підстави для прийняття рішення у даній справі про оплатне вилучення транспортного засобу в останнього відсутні.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 130, 252, 280, 283, 284, 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області № 609/1405/23 (3/609/40/2024) від 22 січня 2024р., яка набрала законної сили 23 лютого 2024 року, за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді 20 (двадцяти днів) позбавлення права керування транспортним засобом, і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 20 (двадцять днів) без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в дохід держави.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: М. В. Харлан