Справа № 603/59/25
Провадження № 3/603/46/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Пасічник А.З., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який не працює

за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №280970 від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 , 24 січня 2025 року приблизно о 12 год 00 хв за місцем проживання, що у АДРЕСА_2 займався господарською діяльністю, щодо якої існує спеціальна заборона, а саме реалізував алкогольні напої домашнього виготовлення місцевим жителям за ціною 60 грн за 0,5 літра алкоголю, чим порушив ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напої, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. До початку судового розгляду через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, вину у вчиненому визнає, просить суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані в справі докази у їх сукупності, прихожу до переконання, що провадження в справі слід закрити, виходячи із таких міркувань.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2025 року приблизно о 12 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання, що у АДРЕСА_2 займався господарською діяльністю, щодо якої існує спеціальна заборона, а саме реалізував алкогольні напої домашнього виготовлення місцевим жителям за ціною 60 грн за 0,5 літра алкоголю, чим порушив ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напої, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Слід зазначити, що Закон України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року втратив свою чинність на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-IX від 18 червня 2024 року.

У розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» алкогольний напій це напій, одержаний шляхом спиртового бродіння крохмалевмісної чи цукровмісної сільськогосподарської продукції або вироблений на основі спирту етилового та/або спиртового дистиляту, та/або іншого алкогольного напою, з вмістом спирту етилового понад 0,5 % об., який відповідає товарним позиціям 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 % об. та більше, що відповідає товарній підкатегорії 2103 90 30 00 та товарній підпозиції 2106 90 згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

У розумінні вищевказаного Закону під роздрібною торгівлею слід вважати діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування.

Разом з тим диспозицією ч. 1 ст. 164-16 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Під господарською діяльністю в ст.3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п.14.1.36. ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Враховуючи таке законодавче визначення господарської діяльності, її слід розуміти як систематичну діяльність, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Провівши аналіз зазначених норм, прихожу до висновку, що, виходячи зі змісту правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , дії останнього не містять ознак здійснення господарської діяльності, що, в свою чергу, є підставою для здійснення висновку про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 збув алкогольний напій домашнього виготовлення в кількості 0,5 літр за ціною 60 грн. один раз 24 січня 2025 приблизно о 12:00 год, що свідчить про те, що в його діях відсутня одна з основних ознак господарської діяльності - систематичність (вчинення особою три і більше разів діяння).

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 продавав алкогольні вироби, оскільки в матеріалах справи відсутнє експертне дослідження рідини (висновок спеціаліста тощо), яку, за версією працівників поліції, збув ОСОБА_1 , а відтак відсутні достатні докази для визнання вини ОСОБА_1 за ст. 164-16 КУпАП. Також слід зазначити, що працівниками поліції не зазначено який саме алкогольний напій збув ОСОБА_1 , як і не зазначено невідповідності реалізованої продукції товарним позиціям 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТЗЕД, а також не зазначено їх невідповідність товарній підкатегорії 2103 90 30 00 та товарній підпозиції 2106 90 згідно з УКТЗЕД. Окрім того, працівниками поліції не зазначено підстав та критерій віднесення реалізованої продукції до категорії, щодо яких є пряма заборона щодо їх реалізації, а тому судом не можливо встановити наявність чи відсутність заборони на здійснення виду діяльності, а саме «реалізації алкогольних напоїв домашнього виготовлення».

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Враховуючи, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 займався забороненим видом господарської діяльності, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-16 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно п. 6 ч.1 ст.1Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку продукції є неякісна та небезпечна продукція.

У відповідності до статті 5 вказаного Закону неякісна та небезпечна продукція підлягає обов`язковому вилученню з обігу.

Відповідно до частини шостої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

За наведених обставин, приходжу до висновку про необхідність вирішення питання щодо речових доказів по справі, які підлягають знищенню.

Відтак, речові докази згідно заяви добровільної видачі від 24 січня 2025 року, а саме: 1,5 літрів алкогольного напою домашнього виготовлення слід знищити.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП закрити.

Вилучені у ОСОБА_1 , згідно заяви добровільної видачі від 24 січня 2025 року у кількості 1,5 літрів алкогольного напою домашнього виготовлення - знищити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя А.З. Пасічник