Справа № 182/6922/24
Провадження № 3/0182/222/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.02.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, Чуприна А.П,

секретар судового засідання Поляков Є.Ю.

за участю

особи, що притягується до адмін. відповідальності ОСОБА_1

захисника Колосова І.В.

потерпілого ОСОБА_2

адвоката Онищенка С.В.

розглянувши матеріал, який надійшов від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, місце роботи - Управління гуманітарної політики НМР, працюючої головним спеціалістом яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 05.11.2024 року), -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни А.П. перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 182103 від 05.11.2024 року, 05.11.2024 року о 17.30 годин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою проживання, умисно погрожувала фізичною розправою по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинила психологічне насильство.

ОСОБА_1 у судове засідання 03.02.2025 року та 04.02.2025 року не з`явилась, проте у попередніх судових засіданнях вину не визнала та суду показала, що насильства над дитиною не чинила, 05.11.2024 року вона забрала сина з тренування та вони разом прийшли додому. Там у них з сином мало місце непорозуміння через те, що вони з сином домовились, що він буде робити домашнє завдання, але він цього робити не хотів і не віддавав телефон. Через цю ситуацію він зателефонував батьку та сказав, що мати йому погрожувала. Дитину вона не била, тиск на неї не чинила, тілесних ушкоджень не завдавала, а лише просила сина, щоб він вчив уроки, як вони і домовились.

При приїзді поліції, вона надала пояснення, з правами її поліція не ознайомлювала, зокрема з правом на захист.

ОСОБА_2 суду показав, що 05.11.2024 року ввечері йому зателефонував син, який плакав та скаржився на дії та погрози з боку матері. Він одразу викликав поліцію та сам поїхав до сина, приїхали з поліцією одночасно та разом зайшли до квартири. Поліції його син розповідав, що мати йому раніше погрожувала та била його. Також на наданих суду дисках, на записах, зафіксовано, що він розповідає як мати йому погрожувала. На місці подій, в квартирі, від сина він дізнався, що мати, дізнавшись що син написав батьку, змушувала його написати повідомлення, що він пожартував.

Крім того, просив суд долучити до матеріалів справи свої більш детальні письмові пояснення та диск з інформацією (записами із засідання служби у справах дітей), яка доводить провину матері та факт тиску на дитину з боку матері.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши покази учасників судового засідання та дослідивши долучені докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає вирішенню ряд питань, зокрема чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психологічному здоров`ю.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Вина ОСОБА_1 доведена наявними матеріалами: інформацією, зафіксованою у протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 182103 від 05.11.2024 року, у електронном рапорті та на лазерному диску, на якому міститься спілкування поліції з учасниками подій, зокрема з дитиною; протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 05.11.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, показами ОСОБА_2 у судовому засіданні а також долученими доказами на лазерному диску

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Окрім того, при накладенні адміністративного стягнення, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

Вивчивши матеріали справи, ґрунтуючись на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, однак враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, враховуючи обставини, при яких було допущене вказане порушення, позицію потерпілої сторони, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 221, 245, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю, обмежившись відносно неї усним зауваженням. Провадження у справі за ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А. П. Чуприна