Номер провадження: 33/813/363/25
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кравець Ю.І., за участю: секретаря судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, захисника Топунової А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Топунової А.М. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2024 року відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

установив

Обставини справи

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 142297, 04.10.2024 року о 00:00 год., в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, біля будинку № 14-А, водій ОСОБА_2 , керував автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів та мови, після чого відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів та у спеціалізованому медичному закладі.

За таких обставин ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2024 року, що складає 605, 60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник Топунова А.М. подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що відеозаписи з бодікамер не місять дотримання законної процедури проведення зупинки транспортного засобу співробітниками патрульної поліції.

З відеозапису бодікамери №471561 чітко вбачається, що ОСОБА_1 погоджується пройти тест на місці за допомогою газоаналізатору Драгер, однак після отримання позитивної відповіді поліцейські не розпочали процедуру огляду на стан сп`яніння, а почали неформальну бесіду на інші теми, які не стосувались огляду водія.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Захисник Топунова А.М. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи убачається, що при її розгляді суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП, повно та об`єктивно розглянув справу і прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Топунова А.М. наголошувала, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин справи, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Дослідивши оскаржену постанову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вона є обґрунтованою, належним чином вмотивованою, а отже і законною.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом серії ЕПР1 № 142297, 04.10.2024 року про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й відеозаписом з місця події.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у фабулі протоколу ОСОБА_1 не навів, зазначивши, що надасть їх у суді.

Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

При цьому в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Топунова А.М. та ОСОБА_1 не довели протилежного.

Відповідно до п.2.9а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений положеннями ст.266 КУпАП, а також Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Згідно п.4) розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7) розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до п.12) розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом були досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема і відеозапис з бодікамери співробітників поліції.

З наданого відеозапису з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки вказаного транспортного засобу спочатку повідомив, що без проблем пройде огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, у той час як поліцейським проходила звірка з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика».

Після закінчення перевірки співробітниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд:

-1. за допомогою газоаналізатору Драгер;

-2. у медичному закладі;

-3. роз`яснено його право на відмову від проходження огляду і попереджено про складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП у випадку відмови від проходження такого огляду.

На вказану пропозицію ОСОБА_1 пояснив, що позавчора вживав алкогольні напої і не виключає наявність їх «залишків» (04 хв. 36 сек.), конкретної відповіді не надав.

На 06 хв. 20 сек. поліцейськими було повторно роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 почав цікавитись «четвертим варіантом» (8 хв. 12 сек.) та повідомив, що попередні три варіанти його не влаштовують.

На вказану «пропозицію» ОСОБА_1 був попереджений зокрема про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди співробітникам поліції.

На 16 хв. 04 сек. відеозапису ОСОБА_1 пояснив, що їхати у медичний заклад точно не буде, на 16 хв. 55 сек. повідомив, що третій варіант його влаштовує.

Після чого співробітники поліції розпочали складати протокол та роз`яснювати ОСОБА_1 порядок розгляду справи, внаслідок чого він просив їх направити матеріали справи про адміністративне правопорушення не до Київського районного суду м. Одеси, а до Приморського районного суду м. Одеси та розпочав спілкування на інші теми, які не стосувались огляду водія.

За таких обставин співробітниками поліції був складений протокол серії ЕПР1 № 142297, 04.10.2024 року та направлення на огляд водія транспортного засобу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що досліджені докази свідчать про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника Топунової А.М. про порушення порядку направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність зупинки, апеляційний суд зазначає, що станом на 04.10.2024 року, в Україні діяв воєнний стан, що встановлює посилений контроль за охороною суспільної безпеки, а тому у працівників поліції були підстави для зупинки автомобіля ОСОБА_1 під час комендантської години.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи вказану справу додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника Топунової А.М. є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Одеського апеляційного суду,

постановив

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Топунової А.М. залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2024 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець