Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/98/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Гут Ю. О.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сигляка Володимира Анатолійовича на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липовеньки, Голованівського району, Кіровоградської області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданого 11 березня 1997 Голованівським РВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2024 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 22.08.2024 о 11 год. 28 хв. по вул. Центральна, 41 в с. Липовеньке, Голованівського району, Кіровоградської області керував транспортним засобом MERSEDES BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Сигляк В.А., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повною мірою з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою.

Апелянт зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки інспектор поліції який складав протокол про адміністративне правопорушення не зупиняв його транспортний засіб, яким ніби то він керував, та не зафіксував керування такою особою будь-яким транспортним засобом. На відео, що міститься в матеріалах справи, видно що в момент під`їзду патрульного автомобіля до автомобіля яким нібито керував ОСОБА_1 , автомобіль останнього був припаркований на узбіччі та не рухався.

Так в протоколі від 22 серпня 2024 року, зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, та в медичному закладі.

Разом з цим, захисник зазначає, що у інспектора поліції не було підстав пропонувати ОСОБА_1 проходити огляд у порядку визначеному ст. 266 КУПАП, на виявлення стану алкогольного сп`яніння, адже до спілкування з інспектором поліції останній не керував транспортним засобом, також транспортний засіб не був зупинений працівниками поліції.

Доказом того, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб є відео яке міститься в матеріалах справи, з уважного перегляду якого видно, що будь-який транспортний засіб працівниками поліції не зупинявся. За відсутності доказів керування транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, ОСОБА_1 у розумінні диспозиції ст.130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан спяніння, так як відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції.

На переконання захисника, сукупність викладених вище обставин вказує про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Сигляк В.А. будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи не з`явились. Будь яких клопотань про відкладення розгляду справи, проведення судового засідання дистанційно в режимі відео конференції не подавали.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 268 КУпАП, в яких наведено виключний перелік правопорушень, передбачених відповідними статтями КУпАП, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, беручи до уваги відсутність вимог щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді такої справи, за умови обізнаності ОСОБА_1 та його захисника Сигляка В.А. про апеляційний розгляд справи, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22.08.2024 о 11 год. 28 хв. по вул.Центральна, 41, в с. Липовеньке, Голованівського району, Кіровоградської області керував транспортним засобом MERSEDES BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії № ЕПР 1 №115948 від 22.08.2024 яким зафіксовано, що ОСОБА_1 22.08.2024 о 11 год. 28 хв. по вул.Центральна, 41, в с. Липовеньке, Голованівського району, Кіровоградської області керував транспортним засобом MERSEDES BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Від надання пояснень відмовився. Протокол підписаний ОСОБА_1 особисто, без доповнень та зауважень (а.с. 1);

Відеозаписами доданими до протоколу, які наявні в матеріалах справи, та на яких об`єктивно зафіксовані обставни викладені у протоколі (а.с.6).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей, в розумінні розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються наявним у справі відеозаписом, який апеляційним судом було уважно переглянуто.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну захисника Сигляка Володимира Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко