Справа № 354/240/24
Провадження № 33/4808/158/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши клопотання захисника Геника А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою суду від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Геник А.В. подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши обставини викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновків, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2024 року Яремчанський міський суд Івано-Франківської області розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс оскаржувану постанову.

Захисник Геник А.В., пропустивши строк на апеляційне оскарження, 30 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу. Також він подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 та його захисник Геник А.В. були обізнані, що підтверджується повідомленнями ОСОБА_1 про розгляд справи, а також клопотаннями захисника про відкладення розгляду справи. Зазначеним підтверджується, що про розгляд справи в суді їм було відомо і вони повинні були цікавитися результатом розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання в суді першої інстанції призначалися сім разів. П`ять разів відкладалися за клопотанням захисника, інші два рази - у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 та його захисника. За таких обставин вбачається, що суд першої інстанції задіяв всі можливі заходи для надання правопорушнику та його захиснику реалізувати їх право на участь в судовому розгляді справи. Їх неявки суд обґрунтовано вважав такими, що носять систематичний характер та спрямовані на затягування розгляду справи.

Твердження захисника про тривале перебування його на лікарняному, спростовуються поданими ним документами, згідно яких його лікування були короткочасними та відкривалися незадовго до судових засідань. При цьому дата закриття останнього листка непрацездатності захисника Геника А.В., який був відкритий 12.11.2024 року, була 18.11.2024 року (в межах строку на апеляційне оскарження постанови). При цьому звернувся захисник до суду першої інстанції з заявою про видачу копії постанови лише 23.12.2024 року, тобто більше ніж через місяць після видужання.

Посилання апелянта на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду повинен обчислюватися з 26.12.2024 року, не є достатнім для його поновлення, оскільки строк на оскарження слід відраховувати з моменту проголошення постанови, а не отримання її копії.

Інших обставин, які можуть бути реальними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в апеляційній скарзі не наведено.

З цього приводу Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом часу без обґрунтованих підстав, порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини зауважує, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказане, вважаю що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику Генику А.В. в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Яремчанського міського суду від 14 листопада 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути захиснику Генику А.В. з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Шигірт Ф.С.