Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2178/24
Провадження № 3/553/17/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.01.2025м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ткачук Ю.А., за участю ОСОБА_1 , захисника Гречко В.О., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Полтави, надійшли матеріали про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД № 629324 від 22.06.2024, так 22.06.2024 о 06 год. 17 хв. в м. Полтава, вул. Панянка, 28, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестера Drager 7510, результат огляду позитивний 1,15‰, прилад 0451, чек №358.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що напередодні, ввечері, дивився футбол по телевізору та вживав пиво. Зранку, керував транспортним засобом, можливо і маючи невеликий запах алкоголю, але перебував в адекватному стані.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гречко В.О. заперечував щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , зазначав, що проведення огляду на встановлення алкогольного сп`яніння проводилось з суттєвими порушеннями. Зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпідставна, адже ПДР останній не порушував, та чітко причину зупинки не було вказано, не було роз`яснено права та обов`язки при проведенні відповідного огляду на стан сп`яніння, а конкретно щодо можливості залучити захисника для захисту прав та інтересів та безпосередньо дотримання процедури проведення дослідження, також не роз`яснено щодо можливості пройти відповідне дослідження в медичному закладі в разі незгоди з результатами дослідження за допомогою газоаналізатора Drager, результати огляду газоаналізатора було зафіксовано лише з четвертого разу, що може вказувати на можливі припущення щодо накопичувального ефекту, та показник алкогольного сп`яніння є не достовірним, адже ОСОБА_1 при зупинці був адекватним та видимих ознак сп`яніння з відеозапису не встановлено, покази свідків які були залучені для проведення дослідження є сфальсифіковані, адже працівники патрульної поліції надиктовували пояснення не з`ясовуючи їх думки, відеозапис з бодікамер поліцейських не є безперервним та розпочинається через пів години з моменту зупинки автомобіля.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що будучи поліцейським УПП ДПП, 22.06.2024 о 05:00 заступив на чергування разом з напарником та прибувши за адресою: м. Полтава, вул. Панянка почали здійснювати патрулювання. Орієнтовно о 06 год 17 хв. було зупинено автомобіль з «євро номерами» під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки було саме встановлення правових підстав перебування на території України не розмитненого автомобіля. При спілкуванні з водієм та перевірці документів було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. На пропозицію пройти огляд водій погодився, результат тестування був позитивний, 1,15 проміле. При складанні протоколу, водій вів себе спокійно не чинив опір. На запитання захисника, щодо часу виїзду на патрулювання, зазначив, що зміна триває з 05:00 ранку до 05:00 наступного ранку, щодо інформації яку надали на адвокатський запит про час виїзду екіпажу о 08:00, надати інформації не може, адже дані відомості було отримано з «автопарку». Залучати захисника ОСОБА_1 ніхто не забороняв та не перешкоджав у цьому праві, адже в подальшому на місце події приїхав невідомий чоловік, який заважав складанню адміністративних матеріалів та також був в стані алкогольного сп`яніння. Щодо запитання про тривалий проміжок часу від моменту зупинки до продування, повідомив, що причиною цьому є перевірка всіх документів водія, перевірка автомобіля в базі даних, знаходження свідків для участі в проведенні огляду і орієнтовний час який було витрачено на ці діє становить 20-25 хв., що є допустимим та об`єктивно виправданим.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є, зокрема, керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розділу І пункту 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями пункту 3 розділу І вищезазначеної Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З урахуванням того, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за порушення саме п.п. А п. 2.9 ПДР України, предметом розгляду у справі є встановлення факту керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №629324 від 22.06.2024;

- чеком приладу Drager ALCOTEST 7510 доданим до протоколу серії ААД №629324 від 22.06.2024;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від 22.06.2024;

- відеозаписами, зробленими 22.06.2024 за допомогою нагрудних відеокамер поліцейських, які записані на dvd-дисках і знаходяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що працівниками патрульної поліції було запропоновано пройти огляд на встановлення алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, на що водій запитав про альтернативні види дослідження та працівником патрульної поліції було зазначено, що в разі відмови проводити огляд на місці є можливість пройти огляд в медичному закладі за допомогою також самого драгера, водій погодився пройти огляд на місці, після визначення результатів дослідження ОСОБА_1 , поцікавився допустимою нормою вмісту алкоголю та здивований результатом повідомив, що вчора при перегляді футболу пив пиво, тому цей показник є наслідком вчорашнього вживання алкоголю.

Доводи захисника про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП є безпідставними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_1 , ознайомившись зі вказаним протоколом, підписав протокол зазначивши, що керував транспортним засобом не в стані сп`яніння, а в стані залишкового вживання, крім того особисто підтвердив, що йому зрозумілі його права і обов`язки, засвідчивши це у протоколі своїм підписом.

Щодо доводів сторони захисту стосовно того, що поліцейськими було виявлено та названо формальні ознаки алкогольного сп`яніння, без їх підтвердження, а така ознака, як почервоніння обличчя, не є ознакою алкогольного сп`яніння, відповідно до п.3 Розділу І Інструкції, суд зазначає, що виявлення ознак сп`яніння відноситься до дискреції співробітників поліції, оскільки відповідно до ст. 6 КУпАП працівники поліції здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню. Крім того, відповідно до Закону України «Про поліцію» Національна поліція - орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Отже, саме на співробітників поліції покладено обов`язок, при виявленні в водія ознак сп`яніння, пропонувати та проводити відповідний огляд із використанням спеціальних технічних засобів.

Щодо доводів захисника, що долучений відеозапис не є безперервним, суд зазначає, що оцінює вказані відеозаписи в сукупності та взаємозв`язку із іншими доказами. При цьому керується вимогами ст.251, 252 КУпАП, та констатує, що вказані відеозаписи дозволяють, в сукупності з іншими доказами, встановити обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме щодо: дати, часу, місця та суті вчиненого адміністративного правопорушення. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Інші доводи сторони захисту не спростовують висновку суду про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Отже, суд вважає доведеним, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в вигляді 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283-285 КУпАП, ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Роз`яснити що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня винесення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. А. Ткачук