Справа № 387/81/25
Номер провадження по справі 3/387/143/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

законного представника ОСОБА_1

особи відносно, якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ( селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

неповнолтінього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карбівка Добровеличківського району Кіровоградської області, житлеля АДРЕСА_1 , громадянина України, учень 11 класу Липнязького ліцею імені Юрія Обжеляна, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 14.01.2025 о 22 годині 03 хвилин за місцем проживання в АДРЕСА_1 вчинив відносно ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив, що він дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання мати була в стані алкогольного сп`яніння та перша розпочала конфлікт. Також ОСОБА_3 видумала, що він її ображав та викликала поліцію. Також 14.01.2024 він до матері не підходив, а мати зайшла до його кімнати, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та запитала, що він робить, на її запитання він повідомив, що грає в гру та просив його не чіпати, так як відносно нього виписано заборонний припис. Після цього остання почала кричати та викликала поліцію.

Суд дослідив наявні докази у справі та дійшов до таких висновків.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, дана норма Закону передбачає адміністративну відповідальність за вчинення особою, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства потерпілої ОСОБА_4 . Наявність письмових пояснень потерпілої є не достатніми для притягнення до відповідальності ОСОБА_2 . Крім того потерпіла ОСОБА_5 зі змісту письмових пояснень зазначила, що сама пішла до кімнати до сина ОСОБА_2 у зв`язку із чим виник знову конфлікт.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в даній справі ставиться питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, де відсутні події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі зазначеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КпАП України закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер