ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 Справа №607/1684/25 Провадження №3/607/1201/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого різноробочим по деревообробці ТОВ «Меблевий парк», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД №620935 від 16 січня 2025 року, громадянин ОСОБА_1 28 грудня 2024 року близько 10 год. 00 хв. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно батька ОСОБА_2 , 1953 р.н. домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював словесні образи, погрози, приниження, що викликало у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим порушив вимоги п.п. 3, 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та пояснив, що у них з батьком виник конфлікт на побутовому рівні, однак домашнього насильства психологічного характеру щодо нього він не вчиняв.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №620935 від 16 січня 2025 року додані: електронний рапорт витяг із системи ІПНП України від 28 грудня 2024 року №7384; заява та письмові поясненнями ОСОБА_2 від 28 грудня 2024 року; письмові поясненнями ОСОБА_1 від 16 січня 2025 року.

Щодо рапорту працівника поліції, як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення суд зазначає, що у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте, відповідно до правового висновку, висловленого ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

Також щодо заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 від 28 грудня 2024 року, то суд звертає увагу на те, що такі пояснення не є належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки їх зміст та достовірність перевіряються судом шляхом допиту осіб в якості свідків (постанова Верховного Суду у справі № 560/751/17 від 27 червня 2019 року).

Як вбачається з матеріалів справи, належні та достовірні докази того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Враховуючи викладене, домашнє насильство має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру потягло за собою настання фізичної або психічної шкоди.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №620935 відсутні відомості про те про, що внаслідок дій ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 .

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі про адміністративне правопорушення, не доведено поза всяким розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 9, 173-2, ч.1, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін