Справа № 342/98/25
Провадження № 3/342/59/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фактично проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП (так зазначено в протоколі),

В С Т А Н О В И В :

Матеріали даної справи повторно поступили до суду 29.01.2025.

У протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 251423 від 14.01.2025 зазначено, що ОСОБА_1 12.01.2025 біля 21-00 год, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт і своїм батьком ОСОБА_2 , під час якого виражався в його сторону нецензурно та образливими словами чим вчинив фізичне насильство в сім`ї внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В протоколі зазначено, що він раніше не притягувався до адмінвідповідальності.

В супровідному листі до справи зазначено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано поліцейськими за ч.3 ст.173-2 КУпАП. А в рапорті поліцейський зазначає, що просить суд слухати справу за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови суду від 14.01.2025 матеріали даної справи направлялись на дооформлення працівникам поліції.

Після дооформлення працівниками поліції додано до матеріалів справи сканокопію постанови суду від 12.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та рапорт поліцейського.

Із змісту рапорту працівника поліції Михайла Михальчука, поданого на ім`я начальника ВП №2 (м.Городенка), вбачається, що він просить суд розгляд справи відносно ОСОБА_1 проводити за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява

№ 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суд розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В протоколі ВАД №251423 від 14.01.2025 зазначено, що поліцейський Михальчук М.М. кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Однак в рапорті від 24.01.2025 він зазначає, що справу слід розглядати за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Така сама інформація зазначена і в супровідному листі до справи яка поступила до суду 29.01.2025.

Слід зазначити, що суд розглядає справу саме в межах пред`явленого обвинувачення поліцейськими ОСОБА_1 , яке зазначено в протоколі ВАД №251423, оскільки норми чинного законодавства не передбачають такої можливості кваліфікації дій правопорушника згідно рапорту поліцейського, який суперечить змісту протоколу.

Згідно ч.3 ст. 173-2 КУпАП слідує, що адміністративне стягнення може бути накладено за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак у фабулі правопорушення яке поліцейські інкримінують ОСОБА_1 суть якого зазначають у протоколі про адмінправопорушення, нічого не зазначено про повторність.

Фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі працівниками поліції не розкрита.

Згідно вимог частини 1 статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими в протоколі за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, однак інформація про повторність вчинення ним адміністративного правопорушення протягом року, яка додана ними до матеріалів справи після дооформлення, свідчать, що дії ОСОБА_1 , у протоколі поліцейським невірно кваліфіковані за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що зміна кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не віднесена до компетенції суду відповідно до норм КУпАП, а рапорт поліцейського на ім`я керівника ВП, зміст якого суперечить змісту протоколу про адмінправопорушення, не є належним доказом правильної кваліфікації дій ОСОБА_1 , у відповідності до норм чинного законодавства України, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому, провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності по даній справі, слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.