Справа № 450/5835/24 Провадження № 3/450/483/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ВАВ № 023109 від 13.12.2024 22.11.2024 близько 19 год. 33 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє психологічне відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань не скеровував.

При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України»(Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .

Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Протокол про адміністративне правопорушення слід розглядати як акт застосування норм процесуального права, на основі якого відбувається остаточна фіксація обставин справи, які підтверджують вину правопорушника і наявність всіх елементів і ознак, що характеризують склад конкретного адміністративного проступку, а також створює можливість подальшого руху справи в порядку провадження в справах про адміністративне правопорушення.

Особливість цього процесуального документа в тому, що він одночасно виступає як документ, на основі якого відбувається порушення справи, і як документ на основі якого відбувається обвинувачення правопорушника.

Зважаючи на викладене, суд зобов`язаний розглядати справу лише в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення та не в праві встановлювати обставини, які виходять за межі таких тверджень та звинувачують особу у вчиненні дій, які конкретно не викладені в ньому.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Положеннями диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП визначено, що складом адміністративного правопорушення є діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. Натомість у протоколі серії ВАВ № 023109 від 13.12.2024 обвинувачення не співвідноситься з об`єктивною стороною адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та може підпадати під ознаки ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Суд, вважає, що неправильна кваліфікація порушення зумовлює складення протоколу за неналежне порушення і, відповідно, відсутність протоколу за вчинене правопорушення, та враховує, що діючим КУпАП не передбачено право суду перекваліфіковувати дії порушника на інший склад або більш тяжкий склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що із вказаних підстав провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, ст.173-2, 245, 247, 256, 278, 280 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі №450/5835/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса