справа № 439/130/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

27 січня 2025 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Рахімова О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 216996 від 10.01.2025 року ОСОБА_1 10.01.2025 року о 00 год. 13 хв. на 454 кілометрі автодороги Київ Чоп, поблизу с Пониква, Золочівського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу на стан алкогольного сп`яніння № 12 від 10.01.2025 року, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Галушка Василь Васильович в судовому засіданні зазначив, що із протоколом та матеріалами адміністративної справи не погоджуються і вважає про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просить закрити адміністративне провадження по справі 439/130/25 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 судді надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 216996 від 10 січня 2025 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Бродівської ЦМЛ» № 12 від 10.01.2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.01.2025; письмові поясненнями ОСОБА_1 від 10.01.2025 року; матеріали відеофіксації.

Дослідивши вказані докази, враховуючи особисті пояснення захисника, приходжу до переконання, що перед судом не доведено достатніми, достовірними, допустимими та належними доказами наявність в діях ОСОБА_1 такого складу адміністративного правопорушення: як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З аналізу правової норми передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що суб`єктом правопорушення є особа, яка в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі-Правила дорожнього руху) є водієм (водієм є - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, керуванні транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається ходом чи за допомогою буксирування».

З письмових пояснення ОСОБА_1 від 10.01.2025 року, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що він транспортним засобом взагалі не керував, а відтак не був водієм в розумінні вище зазначених норм. Факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 визнається і не оскаржується.

Також, з відеозапису, який міститься в матеріалах справи жодним чином не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в інкримінований час, факт керування транспортним засобом чи навіть перебування його в салоні автомобіля не зафіксовано на відео, а відтак, останній не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, в даному випадку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом 10.01.2025 року о 00.13 год. не керував.

Об`єктивною сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виражається у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їхню увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою від 10 жовтня 2001 року № 1306 Кабінету Міністрів України, надалі Правила № 1306, на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння, лише в установленому порядку, а не будь-яким чином, що кореспондується з приписами:

- щодо поліцейського, ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- щодо водія ч. 1 ст. 19 Конституції України, згідно яких правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (наділі Порядок) визначено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.п. 6розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 №1452/735 Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, надалі Інструкція №1452/735, визначено, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом від 18 грудня 2018 року №1026 Міністерства внутрішніх справ України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999, надалі Інструкція №1026, визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

До протоколу серії ЕПРІ № № 216996 від 10.01.2025 року додатком є DVD диск із записом.

На DVD диску після відкриття у комп`ютерній програмі містяться 1 (один) файл на якому зафіксовано лише факт перебування ОСОБА_2 у медичному закладі.

Отже, поліцейським СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ковальчуком Андрієм Дмитровичем було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в супереч законодавчим нормам (порядку) визначених ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 5 Порядку, п. 5 розділу II Інструкції№1026, а відтак в силу приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд ОСОБА_1 є недійсним, оскільки такий огляд був проведений без застосування технічних засобів відеозапису та без присутності двох свідків, оскільки відомості про таких у протоколі відсутні.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Так, ст. 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 вiд 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі «Iрландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочата справа підлягає закриттю в разі відсутності події правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Рахімова