Справа №: 302/30/25 3/302/29/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у повному обсязі)

27.01.2025 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

з участю : секретар судового засідання - Липей В.В.,

помічник судді Тереля М.М.,

захисник-адвокат Губенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 204-1 ч.2, 185-10 ч.2 КУпАП, за протоколами серія ЗхРУ №, №023061, 023062 від 28.12.2024, які складені інспектором прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_1 , стосовно ОСОБА_2 , гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 31.10.2022, виданий Снятинським відділом УДМС в Івано-Франківській області, непрацюючого, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, номер телефону: НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно зазначених протоколів 28.12.2024 року о 17 год 00 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» спільно з прикордонним нарядом «Адміністративно-оперативна група» та офіцером прикордонного оперативного розшукового відділу (з м.д.н.п. Яблунівка) в межах контрольованого прикордонного району на ок.н.п. Міжгір`я (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) було виявлено та затримано гр.України ОСОБА_2 , який спільно з гр.України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснили спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб, при цьому здійснили злісну непокору законним вимогам військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: на неодноразово повторювані законні вимоги військовослужбовця ДПС України ОСОБА_6 пред`явити документи, що посвідчують особу, відкрито відмовилися у складі групи осіб з фіксацією порушення вимог статей 9, 12 ЗУ «Про держаний кордон України», статті 23 ЗУ «Про державну прикордонну службу», пункту 10 Положення про прикордонний режим, який затверджений постановою КМУ від 27.07.1998 №1147.

Ці дії ОСОБА_2 кваліфіковані працівником прикордонної служби за ст.204-1 ч.2, ст.185-10 ч.2 КУпАП.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.01.2025 року об`єднано матеріали справ про адміністративні правопорушення: - № 302/30/25, провадження № 3/302/29/25 за ст.204-1 ч.2 КУпАП; - № 302/31/25, провадження № 3/302/30/25 за ст.185-10 ч.2 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 в одне провадження і присвоєно номер об`єднаної справи № 302/30/25, провадження № 3/302/29/25.

ОСОБА_2 у судове засідання на розгляд справи не з`явився, про таке повідомлявся належно, про що є підтвердження у справі, однак його інтереси представляла захисниця- адвокат Губенко О.В.

Захисниця- адвокат Губенко О.В. у залі судового засідання висловила прохання закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свою позицію вона обґрунтувала таким:

- указані протоколи ОСОБА_2 відмовився підписувати, вважаючи їх неправомірними та незаконними з наступних підстав, 28 грудня 2024 року він разом із друзями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 їхали з м.Івано-Франківськ до с.Рокосово, яке розташоване у Хустському районі Закарпатської області, на автомобілі «Mazda 6» держ. номер НОМЕР_5 на служіння церкви ОЦВХЕ «Церква християн п`ятидесятників» та після служби мали намір їхати до н.п. Поляниця Івано-Франківської області до гірськолижного курорту «Буковель», де в них був заздалегідь заброньований готельний номер. Саме на трасі Р1 в районі н.п. Міжгір`я знаходився пост, де і було зупинено автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_2 та особи зазначені вище. Під час зупинки до них підійшли працівники прикордонної служби та ТЦК та СП, перевірили документи, які посвідчують особу, а також військово-облікові документи. ОСОБА_2 добровільно надав документи для перевірки. Після перевірки документів, ОСОБА_2 разом із зазначеними особами вирушив далі, але десь приблизно через 20 км, їх автомобіль знову зупинили на блокпості. Коли до них підійшов військовослужбовець прикордонної служби України з вимогою пред`явити документи, ОСОБА_2 надав для перевірки паспорт громадянина України та ВОД документи. Після цього, не пояснюючи причин зупинки та затримки, ОСОБА_2 та іншим особам, що перебували в автомобілі було наказано вийти з авто. На прохання пояснити причину зупинки, у салон автомобіля з боку військовослужбовця прикордонної служби, був розпилений перцевий газ. Коли ОСОБА_2 відкрив двері, військовослужбовці прикордонної служби стали тягти його за куртку, порвавши її, та одягли наручники. Його друзі викликали наряд поліції з метою припинити протиправні дії з боку працівників прикордонної служби, але працівники патрульної служби прибувши на місце виклику, повідомили, що не можуть втручатись у ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 разом із друзями, посадили до службових автомобілів прикордонної служби і відвезли до військового загону прикордонної служби в АДРЕСА_2 . Там, у ОСОБА_2 та його друзів відібрали телефони та повідомили, що відносно нього будуть складені протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 185-10 КУпАП та ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Під час складання Протоколів ЗхРУ № 0230062 від 28.12.2024 року та ЗхРУ № 0230061 від 28.12.2024 року, ОСОБА_2 надав пояснення аналогічні вищевикладеним обставинам, а також зазначив, що наміру перетинати незаконно кордон України під час воєнного стану не мав, що їде до гірськолижного курорту «Буковель», де в нього тай його друзів заброньований номер. Наведені обставини працівниками прикордонної служби України не були взяті до уваги.

- Під час оформлення матеріалів справи не надано доказів того, чи перебував працівник прикордонної служби України ОСОБА_1 при виконанні обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, чи були його розпорядження, вимоги законними. Враховуючи те, що н.п. Міжгір`я не є пунктом пропуску через державний контроль, а також не входить до зони прикордонного контролю.

- З наданих доказів працівниками прикордонної служби неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185-10 КУпАП, ч.2 ст.204-1 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив зазначені правопорушення.

- Пояснення ОСОБА_2 викладені у довідці про результати затримання 4-х осіб не засвідчені власноруч ОСОБА_2 із застереженням, що пояснення записані з його слів та ним перевірені, як того вимагають положення Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затверджена наказом № 898 від 19.09.2013, у той час, як в самому Протоколі ЗхРУ № 0230062 від 28.12.2024 року зазначено, що від надання пояснень ОСОБА_2 відмовився. Вказана неузгодженість в доказових матеріалах, а також відсутність фото-, відеофіксації того, що останній вчинив злісну непокору законній вимозі прикордонника свідчить про те, що протокол суперечить встановленим обставинам справи, твердження в ньому зроблені та тримаються на припущеннях, що відповідно до ст.62 Конституції України піддається сумніву та тлумачиться на користь людини.

- Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 затримано в межах контрольованого прикордонного району на ок.н.п. Міжгір`я, яке не є пунктом пропуску через державний кордон та не входить до зони прикордонного контролю. Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи фото чи відеофіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_2 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину.

- Крім того, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 0230061 від 28.12.2024 зазначається, що ОСОБА_2 спільно з іншими особами вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон, у той час як у поясненнях які викладені у довідці про результати затримання 4-х осіб, начебто від імені ОСОБА_2 зазначається, що останній ніби мав намір перетнути кордон із Польщею. Зазначені протиріччя доводять, що обставини викладені у протоколі ЗхРУ № 0230061 від 28.12.2024 ґрунтуються на припущеннях, а тому відповідно до ст.62 Конституції України мають бути піддані сумніву.

Суд констатує, що посадова особа, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення не дотрималась положень статті 277 ч.2 КУпАП щодо доставки особи до суду для розгляду справи зазначеної категорії протягом доби у зв`язку з її затриманням. Адже протоколи складено і здійснено затримання особи 28.12.2024, а матеріали справи про адміністративне правопорушення подані в суд 10.01.2025.

Оцінивши зміст протоколів, додані до них матеріали, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю з огляду на таке обґрунтування.

Стаття 204-1 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за таке : перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищенаведених порушень.

Постановою КМУ № 1194 від 03.08.1998 із змінами і доповненнями передбачено, що Хустський район Закарпатської області є контрольованим прикордонним районом.

Згідно з Положенням про прикордонний режим, затв. пост. КМУ № 1147 від 27.07.1998 (із змін. і доп.) передбачено порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі. Цим же положенням передбачено, що прикордонна смуга це ділянка місцевості завширшки 5 км.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Працівниками прикордонної служби надані такі докази у справу як:

- протоколи про адміністративні правопорушення серія ЗхРУ №,№ 023061, 023062 від 28.12.2024, які не підписані ОСОБА_2 ;

- протокол про адміністративне затримання від 28.12.2024 року, який складений інспектором прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_2 затримано о 17 год 00 хв 28.12.2024 року на строк до 3 діб з метою з`ясування обставин правопорушення, 28.12.2024 року о 21 год 30 хв ОСОБА_2 звільнено працівниками прикордонної служби у зв`язку з з`ясуванням обставин правопорушення;

- протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 28.12.2024 року, згідно якого від ОСОБА_2 ніякі речі та документи не вилучалися;

- пояснення, які адресовані голові Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривці В.П., складені інспектором прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 від 28.12.2024 року, які повторюють зміст протоколів;

- довідка про результати затримання 4-х гр.України на дільниці впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка складена старшим офіцером ПОРВ ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_7 , яка погоджена начальником ПОРВ ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_8 , від 28.12.2024 року, згідно якої в ході опитування громадянин України ОСОБА_9 пояснив що, у зв`язку з скрутним становищем вирішив шукати варіанти незаконного перетину державного кордону України з метою працевлаштування в Республіці Польща. Кілька днів тому переглядаючи мобільний додаток «Google Maps», вирішив прокласти собі маршрут руху з села Шаян до Республіки Румунія, після планування своїх дій запропонував разом незаконно перетнути державний кордон України своєму брату ОСОБА_10 та товаришам ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , на що останні погодились. 28.12.2024 року вищевказані особи вибули з міста Снятин власним транспортним засобом громадянина ОСОБА_13 в напрямку населеного пункту Шаян, де мали залишити транспортний засіб, та вирушити в бік державного кордону України. Того ж дня, слідуючи маршрутом руху на контрольному пості, який розташований на околиці н.п. Торунь вищевказані особи не виконали вказівки працівника Держприкордонслужби та самостійно покинули межі KpП. У подальшому на околиці н.п. Міжгір`я були зупинені прикордонниками. Під час первинного опитування вказані особи не змогли вказати чітку мету свого перебування в прикордонному контрольованому районі. У подальшому останні зізнались, що мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

Із змісту пояснень ОСОБА_2 не вбачається те, що він мав намір перетнути кордон України поза межами пропускного пункту, без відповідних документів, на підтвердження чого стороною захисту подано скріншот про резервування ночівлі на чотирьох осіб з підтвердженням квитанції про оплату такого №8М52-7С4С-6575-Н9ТС від 28.12.2024 року, бронювання катання на сайті буковель.ком (вечірнє катання, яке дійсне 29.12.2024 року з 15 год до 19 год 30 хв). Натомість пояснення посадової особи, не підтверджені достатніми і належним доказами. Зокрема, відео-звукозаписом фіксації обставин правопорушення, затримання особи, огляду документів, оформлення матеріалів справи. При цьому ОСОБА_2 від підпису всіх протоколів відмовився, при особистому огляді ОСОБА_2 працівники прикордонної служби не вилучили жодні речі чи документи, які б могли були бути знаряддями чи засобами вчинення правопорушення. Крім того, судом встановлено суперечність у матеріалах справи, а саме у протоколах та поясненнях працівник прикордонної служби зазначив, що ОСОБА_2 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, при цьому у довідці зазначено, що ОСОБА_14 пояснив що, у зв`язку з скрутним становищем вирішив шукати варіанти незаконного перетину державного кордону України з метою працевлаштування в Республіці Польща.

Статтею 185-10 ч.2 КУпАП встановлено адмінвідповідальність за злісна непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за це правопорушення.

У рішення ЄСПЛ у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року), зокрема в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

У матеріалах справи відсутні докази, які б указували на «незалежних спостерігачів» чи відеофіксацію, здійснення ОСОБА_2 злісної непокори законним вимогам військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, що виявилось у відмові пред`явити документи, що посвідчують особу, військовослужбовцю ДПС України.

Отже, фіксація ознак адміністративних правопорушень, передбачених статтями 204-1, 185-10 КУпАП, не здійснено в установленому законом порядку. У справу не подано належних, достовірних і допустимих доказів для ствердження вини особи за ознаками правопорушень, передбачених статтями 204-1 ч.2, 185-10 ч.2 КУпАП, відповідно до положень статті 251 КУпАП. Ця норма передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд не має повноважень збирати докази винуватості особи відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З огляду на встановлені обставини, викладене обґрунтування, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 не доведена засадою поза розумним сумнівом (застосування принципу в рішенні ЄСПЛ «Кобець проти України»).

Цей висновок суду дає підстави застосувати положення статті 247 п.1 КУпАП, тобто закрити провадження в справі.

Керуючись статтями 252, 280, 283-285, 247 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 204-1 ч.2, 185-10 ч.2 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Апеляційну скаргу на постанову судді може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення постанови в порядку, передбаченому КУпАП.

Постанова набирає законної сили згідно з ст.294 КУпАП після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію постанови надіслати для відома в орган ДПС України, який надіслав матеріали справи до суду.

Постанова в повному обсязі складена 27.01.2025.

Суддя: В. П. Кривка