ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №170582, 10.11.2024 року о 16 год. 03 хв., в м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 129, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «AUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком № 9714 від 10.11.2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив суду, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, навпаки погодився на нього, проїхав разом з поліцейськими до медичного закладу, однак одразу біологічний зразок з фізіологічних причин не зміг надати. Пізніше, наданий біологічний зразок, на думку медичної сестри, виявився в недостатній кількості, у зв`язку з чим, лікар склав висновок про відмову від проходження повного медичного огляду на стан сп`яніння. Також ОСОБА_1 зазначив, що пропонував лікарю надати інші біологічні зразки, проте йому було відмовлено.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Горелкіна І.А. посилається на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння матеріалами справи не підтверджена, такі докази в матеріалах справи відсутні та не зафіксовані на відеозапису, у встановленому законом порядку. Подані до суду відеофайли не можуть вважатись допустимими та належними доказами, оскільки вони за своїм змістом не стосуються предмету доказування у даній справі та отримані з порушенням порядку, встановленому законом. Також захисник зазначає, що сам по собі втомлений вигляд водія, спокійне поводження і адекватна поведінка до поліцейських, не можуть бути розцінені як ознаки наркотичного сп`яніння. Також, зазначила про те, що всупереч вимог законодавства лікар-нарколог не здійснив огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння протягом встановленого часу. На підставі вищевикладеного, просить суд провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку.

Судом встановлено, що 10.11.2024 року працівниками поліції складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 170582 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом «AUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком № 9714 від 10.11.2024 року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а згідно п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження медичного огляду на стан сп`яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції, інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

За п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 1, 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою № 1103 від 17.12.2008 (надалі-Порядок), цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-огляд), і проведення такого огляду. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння о 16 год. 12 хв., про що свідчить складене направлення, тобто до 18 год. 12 хв. водій повинен був пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (абз. 4 ст. 266 КУпАП та ч. 9 Розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до п. п. 7, 8 вказаної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено висновок КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР № 9714 від 10.11.2024 року, а також надано відеозапис події, що сталася 10.11.2024 року.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції разом з ними прибув до медичного закладу, де відразу погодився надати біологічний зразок, але з фізіологічних причин не зміг його одразу надати, а в подальшому надав зразок, але на думку медичного працівника, у недостатній кількості.

ОСОБА_1 у медичному закладі пропонував надати інші біологічні зразки для проведення огляду, однак в цьому йому було відмовлено.

Таким чином, відеозапис від 10.11.2024 року відтворює подію проходження ОСОБА_1 медичного огляду в медичному закладі з відбиранням біологічних зразків, проте з причин, що від нього не залежать, біологічне дослідження проведено не було.

Проте, лікар склав висновок про відмову від проходження повного медичного огляду на стан сп`яніння.

Досліджені судом матеріали справи та висновок лікаря не містять відомостей про недостатню кількість біологічного зразку, який не відповідає вимогам Інструкції, що не дає працівникам закладу провести дослідження біологічного середовища.

Крім того, судом встановлено, що під час медичного огляду, зафіксованого на відеозаписі від 10.11.2024 року, лікарем не були використані інші способи виявлення стану наркотичного сп`яніння, наприклад, шляхом відібрання аналізу крові, або змивів з поверхні губ, шкірного покрову.

Відповідно до п.п. 12, 13 цієї ж Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як встановлено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інші зразки біологічного середовища у ОСОБА_2 не відбиралися, не дивлячись на те, що він не зміг здати аналіз сечі у необхідній кількості.

Таким чином, неможливість відібрання у ОСОБА_2 сечі або інших предметів, вказаних у пункті 12 відповідної Інструкції, необхідних для дослідження біологічного середовища, не може бути підставою для складання висновку про відмову особи від проходження медичного огляду.

Відповідно до п. 4 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», до основних ознак наркотичного сп`яніння відносяться порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Проте, як вбачається з відеозапису, лікар-нарколог констатував, що зіниці очей ОСОБА_1 навпаки реагують на світло, що спростовує наявність цієї ознаки, як однієї з ознак наркотичного сп`яніння, відповідно до положень вищезазначеної Інструкції.

Щодо наданого працівниками поліції висновку КНП «Обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги» ЗОР № 9714 від 10.11.2024 року, слід зазначити, що за змістом п. 16 Інструкції акт медичного огляду є основою висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.

Результати медичного огляду зазначаються у протоколі та є визначальними під час вирішення питання про притягнення водія до відповідальності.

Формулювання лікаря закладу охорони здоров`я, зазначеного у висновку, - « ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду», не відповідає вимогами Інструкції, так, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, що є основою для висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння. Разом з цим, у висновку ОСОБА_1 зазначено: «Наполягаю на повний огляд, згідно Наказу МОЗ».

Наданий висновок медичного закладу № 9714 від 10.11.2024 року сам по собі в якості доказу не може підтверджувати факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння без додаткової відео фіксації відмови у присутності поліцейського.

Належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Проте, матеріали справи не містять відеофіксацію відмови ОСОБА_2 у присутності поліцейського від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що проведений лікарем та поліцейськими огляд на стан наркотичного сп`яніння вважається недійсним.

Крім того, суд зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис, зокрема, містить відеофайл, який за своїм змістом не стосується предмету доказування у цій справі та містить інформацію про зупинку іншого транспортного засобу під керуванням іншої особи.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 8, 27, 33-36, 130, 247, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Новасардова