ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/427/25 Справа № 203/6575/24 Суддя у 1-й інстанції - Шрамко Л. Л. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: захисника Бровка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Бровка О.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 03.11.2024 о 00:01 год. в м. Дніпро, вул. Шмідта, 2, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом Audi A5, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КП ДБКЛПД ДОР відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Бровко О.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- з відеозапису місця події не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення п. 9.2 б) ПДР України, тобто відсутня законна причина зупинки;

-позбавлення права керування транспортними засобом унеможливлює здійснення ОСОБА_1 волонтерської діяльності;

- не застосовано наведену практику інших судів і не проаналізовано причини її незастосування;

- судом першої інстанції не було розглянуте його клопотання про виклик в якості свідка працівника поліції, який склав протокол з метою встановлення законної причини зупинки транспортного засобу, а також чому направлення виписане саме до КП ДБКЛПД ДОР;

- відповідно до Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України 23.08.2012 року №747, рапорт є внутрішнім документом;

- протокол, відеозапис, рапорт не є беззаперечними доказами винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності;

- в направленні зазначено, що ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу, що не відповідає дійсності.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Бровко О.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом місця події.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що з відеозапису місця події не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення п. 9.2 б) ПДР України не є слушними, так як вказаним доводам була надана оцінка в суді першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, зокрема встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування працівниками поліції було роз`яснено причину зупинки, а саме те, що ОСОБА_1 не користувався покажчиком повороту при перестроюванні, зміні напрямку руху з однієї смуги руху на іншу, чим порушив п.9.2.б) ПДР України. Також встановлено, що працівниками поліції після встановлення особи ОСОБА_1 та роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, було повідомлено про винесення відносно нього постанови за вказане правопорушення.

Твердження апеляційної скарги про те, що в направленні зазначено, що ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу, не впливає на висновки суду, так як ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується матеріалами справи, тому вказане направлення не заповнене в частині результату огляду на стан сп`яніння, також будь-які відомості про те, що ОСОБА_2 предявляв вимогу про направлення його до закладу охорони здоров`я, - матеріали провадження не містять.

Також не є слушними посилання в апеляційній скарзі на те, що направлення виписане до КП ДБКЛПД ДОР, при цьому ОСОБА_1 проживає на лівому березі м.Дніпра, оскільки, у відповідності до ст. 266 КУпАП медичний огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Перелік медичних закладів, які уповноважені проводити медичний огляд на встановлення стану сп`яніння визначений Наказом Міністерства охорони здоров`я № 385 від 28.10.2002 року.

Твердження про те, що протокол, відеозапис, рапорт не є беззаперечними доказами винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є слушними з огляду на таке.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тому долучені до протоколу докази, а саме: протокол та відеозапис місця події відповідають зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП та обґрунтовано взяті до уваги судом першої інстанції. Рапорт не є самостійним доказам вини ОСОБА_3 , однак зафіксовані в ньому обставини підтверджуються відеозаписом події.

Наявні докази у їх сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому те, що не було допитано працівника поліції, - не свідчить про неповноту судового розгляду, оскільки факт керування транспортним засобом та обставини відмови від проходження огляду підтверджуються відеозаписом події.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що не застосовано наведену практику інших судів і не проаналізовано причини її незастосування не є слушним, так як практика інших судів не має преюдиціального значення.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. Посилання під час апеляційного перегляду на те, що судом не були враховані обставини, які пом`якшують відповідальності, - не дає підстав для зміни стягнення, оскільки воно накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Бровка О.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко