ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро, апеляційну скаргу захисниці Бреже Л.В. у інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови, 02.08.2024 року о 11 год. 20 хв. в Дніпропетровській області, А/Д М-31, 26 км, блокпост «Обухівка», водій ОСОБА_1 керуючи т/з «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився. Тобто, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація.

Не погодившись із рішенням суду захисниця Бреже Л.В. подала апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції всупереч ст. 7,9 КУпАП належним чином не з`ясовано обставин щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Апелянтка зазначає, що поліцейським порушено порядок і процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки як убачається з відеозапису нагрудної камери співробітника поліції ОСОБА_1 погоджується пройти огляд, проте технічного засобу в наявності не було.

Захисниця вказує, що поліцейський фактично вдався до схиляння ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснив це тим, що в такому випадку його автомобіль не буде вилучатися на штрафний майданчик.

Також звертає увагу при складанні протоколу працівником поліції не були роз`яснені права, які передбачені ст.ст. 55,56,59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Стверджує, що з відеозапису долученого до протоколу убачається, що поліцейський не пропонував та не забезпечив проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в найближчому медичному закладі, також всі процесуальні документи були складені за відсутності останнього.

Перевіривши витребувані із Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП України, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону при розгляді справи.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з доводами сторони захисту щодо порушення порядку і процедури проходження огляду на стан сп`яніння з огляду на таке.

Під час апеляційного перегляду, було досліджено відеозапис з бодікамери працівника поліції, де зафіксовано подію, яка мала місце 02.08.2024 року о 11:40 годині в Дніпропетровській області, А/Д М-31, 26 км, блокпост «Обухівка», убачається, що був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Тойота»державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час спілкування з водієм працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатора "Драгер", на що водій ОСОБА_1 , погодився, проте зупиняючи автівку патрульного екіпажу, поліцейський вже зробив висновок щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, роз`яснення відбулось у спосіб, який спонукав водія відмовитись у підсумку від проходження огляду, про що слушно вказує захисниця.

Отже, поліцейський, як суб`єкт правозастосування склав протокол стосовно ОСОБА_1 , проте самостійно не встановивши та не переконавшись, що останній дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про те, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою, який міститься в матеріалах справи, у даному випадку не має доказового значення для правильного вирішення справи, оскільки відповідно до п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Інші докази по справі, зокрема направлення на огляд у медичний заклад, рапорт працівника поліції ОСОБА_3 є похідними.

Таким чином, такі дії працівника поліції судом розцінюються, як створення штучних умов для притягнення ОСОБА_1 та складання відносно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням передбаченим в Інструкції, що виключає доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати як ухвалену із суттєвим порушенням вимог КУпАП та допущеною судом невідповідністю висновків фактичним обставинам справи та ухвалити нову постанову, якою провадження закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП , апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці Бреже Людмили Володимирівни задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року, якою ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун