Провадження №: 3/336/99/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , 1973 року народження, директора ТОВ «Укренерджи Холдинг», проживаючого (зареєстрованого) згідно протоколу: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1463 від 18.10.2024, ОСОБА_1 , який є директором ТОВ «Укренерджи Холдинг», ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, що виразилось у порушеннях: п. 44.1, 44, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 20011, 2004.1 ст. 200, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України №2755-VI (зі змінами), п.5 п.4, п.п. 5 п. 5 розділу V Податкового заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (зі змінами), яке виразилось у завищенні від`ємного значення з ПДВ, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 3 943 367 грн.; ненаданням контролюючому органу у повному обсязі всієї документації, що належить до обсягу перевірки.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Оскільки відповідно до вимог ст. 268 КУпАП його участь під час розгляду справи не є обов`язковою, суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

03.01.2025 від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Швеця Д.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 цього Кодексу, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення №463 від 18.10.2024, в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП не зазначено конкретного часу вчинення адміністративного правопорушення, не вказані конкретні обставини вчиненого правопорушення, при цьому лише наведено перелік порушених статей Податкового кодексу України, які аналогічні тим, що вказані у Акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 04.10.2024 №15387/08-01-07-07/38949190.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП із викладом фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можна встановити наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення, її винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення конкретної дати вчинення адміністративного правопорушення позбавляє можливості суду дотриматися вимог ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення, який рахується з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 163-1 КУпАП, суб`єктами вказаного адміністративного правопорушення можуть бути керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 в момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП дійсно обіймав директора ТОВ «Укренерджи Холдинг» та був відповідальною особою за фінансово-господарську діяльність цього підприємства, що в свою чергу унеможливлює перевірити чи є ОСОБА_2 суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, немає доказів щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП України.

Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

ТОВ «Укренерджи Холдинг» скористувалось своїм правом згідно статей 55 та 56 ПК України та подало скаргу на податкові повідомлення-рішення від 05.11.2024 №707 та № 707. Отже, до закінчення процедури адміністративного оскарження, зазначені вище податкові повідомлення-рішення не є належними та допустимими доказами наявності порушень, та вчинення директором ТОВ «Укренерджи Холдинг» таких порушень податкового обліку, як підстави для притягнення його до відповідальності за ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В свою чергу ст. 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що Акт документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Укренерджи Холдинг» №15387/08-01-0707/38949190 від 04.10.2024, в той час коли протокол про адміністративне правопорушення №1463 відносно ОСОБА_1 , був складений лише 18.10.2024, тобто поза межами строку визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Отже, з урахуванням імперативної норми ч. 2 ст. 254 КУпАП, строк для складання протоколу про адміністративне правопорушення сплив, що позбавляє його доказовості.

Наведені вище порушення є істотними недоліками протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлюють здійснення як належного захисту, так і перешкоджають об`єктивному розгляду справи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, за таких обставин висновок, здійснений в протоколі про адміністративне правопорушення, про допущення порушень ОСОБА_1 , як посадовою особою підприємства порядку ведення податкового обліку, за яке передбачається відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не може бути визнаний судом обґрунтованим, а сам протокол, на переконання суду, складено відносно ОСОБА_1 , за відсутності встановленої події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 23, 24, 27, 33, 34, 35, 38, 247, 268, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення -закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова