Справа № 127/1563/25
Провадження № 3/127/338/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2025 року о 21:04 год. в м. Вінниця по вул. Київська, 175 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi, номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова ЕНА 2905406 від 24.08.2024), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім того, інформація щодо дати призначення справи до судового розгляду була розміщена на сайті https://vnm.vn.court.gov.ua.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, його винуватість у вчиненні означеного адміністративного правопорушення є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться у справі: Протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕНА №2905406 від 24.08.2024 року, довідкою інспектора ВАП про відсутність в ОСОБА_1 права керування ТЗ, рапортом працівника поліції.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З диспозиції частини 5 статті 126 КУпАП випливає, що адміністративна відповідальність за зазначеною нормою настає у разі повторного протягом року вчинення особою порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пункт 2.1.а ПДР зобов`язує водія мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п. 2.4а ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 протягом року, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП керував транспортним засобом за відсутності в нього права керування таким транспортним засобом, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до довідки інспектора поліції ВАП: ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, тобто означене право керування йому надано не було.

Поряд з цим, частина 5 статті 126 КУпАП містить виключення із загального правила, визначеного в ч. 2 ст. 30 КУпАП, щодо можливості позбавлення наданого права, оскільки диспозиція ч.5 ст. 126 КУпАП прямо передбачає санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом за керування ТЗ особою, яка не має, тобто не набула, права керування ТЗ. Завдяки означений санкції досягається передбачена ст. 23 КУпАП виховна мета призначеного стягнення особі, яка протягом строку виконання постанови суду про позбавлення права керування ТЗ не зможе в установленому законом порядку набути це право керування ТЗ, якого вона була позбавлена.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь її вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Суд не вбачає підстав для накладення додаткового адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу Mitsubishi, номерний знак НОМЕР_3 , оскільки матеріали справи не містять відомостей, кому саме на праві власності належить вищевказаний транспортний засіб.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн. 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч.5 ст. 126, статтями 7, 9-12, 23, 33-35, 36, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: