Провадження № 3/185/11/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., за участю секретаря Данильченко Ю.О., прокурора Андруша Я.В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 1313 від 04 жовтня 2024 року, а також матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, депутата Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області УІІІ скликання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого заступником директора ПП «Рубікон-Агро»,

за ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024 оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Полоз А.М. складено протокол № 1313 від 04 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме про те, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», як суб`єкт декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме 23.04.2024 о 16 годині 22 хвилини, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі

Відповідно до клопотання від 20.11.2024 прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області Андрушем Я.В. заявлено клопотання про здійснення повного фіксування технічними засобами судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яке і було задоволено судом.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 , до справи були долучені матеріали щодо загибелі сина ОСОБА_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_3 , між населеними пунктами Підстепне і Козачі Лагері Херсонської області, які на думку заявника, мають значення для вирішення справи.

У судовому засіданні 12.12.2024, під час розгляду справи, ОСОБА_1 було заявлено відвід головуючому судді Бондаренко В.М. з підстав упередженого ставлення судді щодо розгляду зазначеної справи.

Протоколом автоматичного розподілу від 12.12.2024 визначено суддю Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С. щодо розгляду відводу судді Бондаренко В.М. у розгляді справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа: 185/10785/24; провадження: 3-зв/185/9/24).

Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С. від 16 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М. було відмовлено, у зв`язку з недоведеністю заявником будь-яких переконливих доказів про заінтересованість судді у розгляді справи в сторону обвинувачення, а також жодних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості, об`єктивності судді.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він тривалий час знаходився у стані горювання з приводу загибелі сина 06.08.2023, а тому, внаслідок цієї події, з поважних причин, невчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, надавши відповідний висновок.

Фактичні обставини, встановлені судом, та висновки

Так, згідно із ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі Закон) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

ОСОБА_3 має повноваження депутата Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області УІІІ скликання, відповідно до рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 1-1/УІІІ від 11 листопада 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 , будучи депутатом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області УІІІ скликання , згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб?єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов?язаних з корупцією, та є суб?єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ'" пункту 2 частини першої статті 3 цього закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов?язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, якщо зазначено.

Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону № 1700-VII суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ'" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 23.07.2021 № 449/21 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб?єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог, зокрема, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, Законом України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 3 березня 2022 року № 2115-1X було призупинено компанію декларування в Україні.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України № 3384-1X, яким відновлено декларування та функції НАЗК. Так згідно п. 2 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону - особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб?єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до роз?яснень НАЗК «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» від 13.11.2023 № 4 - за загальним правилом до 31.01.2024 слід подати, зокрема, щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди.

З 1 січня до 31 березня 2024 року включно суб?єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.

Таким чином, у період з 12.10.2023 до 31.01.2024 в Україні тривала компанія декларування. Протягом цього періоду часу, суб`єкт декларування, повинен подати щорічну декларацію за 2021, 2022 рік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області УІІІ скликання, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, подав «щорічну» декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік 23.04.2024 року о 16 год. 22 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями ч. 4 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212 - 15, 212 - 21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується."

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Датою вчинення адміністративного правопорушення у даному провадженні належить вважати день несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, а саме 23.04.2024.

Натомість із тим, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання зазначеного протоколу, а саме 04.10.2024, суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, чинне законодавство жодним чином не пов`язує момент фіксації правопорушення у протоколі, з моментом, коли відповідній посадовій особі стало відомо (чи могло бути відомо) про вчинення адміністративного правопорушення.

Сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожним факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення - це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. У той же час, складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Таким чином, виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи, шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами, які не можна ототожнювати.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення - це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони визначені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 було виявлено 15 липня 2024 року, що підтверджується повідомленням заступника начальника Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 22147-2024 від 15.07.2024 року, направленого на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції, метою функціювання якого є зокрема контроль за повнотою та своєчасністю декларування.

Отже, строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст. 38 КУпАП, сплинув 15.01.2024, через шість місяців з моменту виявлення правопорушення.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. При цьому, ст. 247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити. Встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя В.М. Бондаренко