Провадження 3/127/9198/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19.11.2024 інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Бовкуном В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176971. З даного протоколу вбачається, що «19.11.2024 о 00 год. 45 хв. у м. Вінниця по вулиці 600-річчя, буд. 54, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки». Тим самим ОСОБА_1 порушив пп. «а» п. 2.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 19.11.2024 він не керував транспортним засобом, в автомобілі в момент зупинки працівниками поліції не перебував, а також не був присутнім під час складення адміністративних матеріалів працівниками поліції. Також пояснив, що про наявність протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2024 дізнався після ознайомлення із матеріалами справи, отримавши судову повістку. ОСОБА_2 зазначив, що як вбачається із відеозаписів, наявних в матеріалах справи, транспортним засобом керував його друг - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 пояснив, що вони з ОСОБА_3 працювали на одному автомобілі, у якому він забув своє посвідчення водія, а ОСОБА_3 , під час зупинки автомобіля працівниками поліції, представився ОСОБА_1 і пред`явив його посвідчення водія.

В судове засідання також з`явився ОСОБА_3 , який повідомив суд, що саме він керував транспортним засобом 19.11.2024 о 00 год. 45 хв. у м. Вінниця по вулиці 600-річчя, однак в момент зупинки автомобіля працівниками поліції, оскільки він справді перебував в стані алкогольного сп`яніння і не мав права керування транспортним засобом, злякався, у зв`язку з чим і надав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, судом враховано наступне.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: по-перше - керування транспортним засобом, а по-друге - перебування в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Управління транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, що рухається своїм ходом або за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим із моменту, коли він почав рухатися.

З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських - ID реєстратори 472285 та 470750, наявних в матеріалах справи і досліджених судом в ході розгляду справи (надалі відеозаписи), не вбачається момент зупинки транспортного засобу «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_2 . Однак із цих записів вбачається наступне: працівники поліції наздоганяють громадянина, який від них утікав та під час звернення працівника поліції до цієї особи, останній підтвердив те, що саме він керував транспортним засобом, представившись ОСОБА_1 та надавши посвідчення водія. Водночас, з відеозаписів чітко вбачається, що особа, яка назвалась працівникам поліції ОСОБА_1 та надала відповідне посвідчення водія, насправді ж є ОСОБА_3 (час запису ID реєстраторів 472285 та 470750 - 00 год. 54 00 год. 55 хв.), що встановлено в судовому засіданні візуально та підтверджується паспортними даними отриманими судом під час засідання. Також, з відеозаписів вбачається, що особі, яка назвалась ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з підозрою перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, на що той відмовився, що й слугувало підставою для складання 19.11.2024 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176971 (час запису ID реєстраторів 472285 та 470750 - 00 год. 55 01 год. 00 хв.)

Встановлені судом вищевказані обставини в ході розгляду справи об`єктивно вказують на те, що саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_2 , 19.11.2024 о 00 год. 45 хв. у м. Вінниця по вулиці 600-річчя, біля будинку № 54.

Як вбачається із відеозаписів, ОСОБА_1 взагалі не був присутній під час вищевказаних подій.

Отже, в ході розгляду справи судом було встановлено, що після зупинки транспортного засобу, під час спілкування із працівником поліції, водій зупиненого транспортного засобу ОСОБА_3 представився ОСОБА_1 та надав посвідчення водія на ім`я останнього, у зв`язку із чим саме на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176971 від 19.11.2024. Свої дії ОСОБА_3 пояснив суду бажанням уникнути відповідальності, про що він особисто зазначив в засіданні, оскільки вже позбавлений права керування транспортними засобами.

Судом встановлено неналежне встановлення особи водія працівниками поліції.

Відповідно до чинного законодавства України, саме водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР України); огляду на стан сп`яніння підлягають саме водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків.

Водночас, докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України прямо та категорично забороняє керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що 19.11.2024 о 00 год. 45 хв. у м. Вінниці по вул. 600-річчя біля будинку № 54, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_2 . Даним транспортним засобом на момент його зупинки працівниками поліції керував ОСОБА_3 .

Встановлені судом в ході розгляду справи обставини, не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, судом встановлено відсутність складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що, в свою чергу, виключає можливість притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо - є неналежними доказами.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши відповідно до ст. 252 КУпАП докази наявні в справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи положення ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Оскільки до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 24 КУпАП, не застосовується, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, підстави для справляння судового збору з ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи тимчасове вилучення поліцейським посвідчення водія на підставі ст. 2651 КУпАП, в даному випадку, посвідчення підлягає поверненню ОСОБА_1 після набрання цією постановою суду законної сили, згідно Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1086.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 245-249, 251-252, 2651, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Суддя