Справа № 456/4773/24 Головуючий у 1 інстанції: Сас С. С.
Провадження № 33/811/1738/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Мундяка М.М. на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25.08.2024 о 18 год. 05 хв. у м. Стрию на вул. С.Стрільців, 12, керував мотоциклом без номерних знаків, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Мундяк М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що копію постанови він отримав лише 15.11.2024, про що свідчить наявна в матеріалах справи його власноручна розписка.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник звертає увагу, що 28.10.2024 ним як захисником Бохенка М.Т. було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, оскільки ті копії, які надав йому клієнт, були нечитабельними, проте таке клопотання було проігноровано суддею.

Вказує, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Вважає, що таким чином суддею було порушено приписи статей 3 та 59 Конституції України, а також ст.ст. 268, 271, 278, 280 КУпАП, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 перебував у лікарні, куди його направили після ДТП (з вини іншого водія ОСОБА_2 ). Близько 20 год. до лікарні прибули поліцейські. Стверджує, що ОСОБА_1 перебував у стані шоку, оскільки перед тим був без свідомості, а тому не зовсім розумів, що відбувається, та що йому пропонують пройти медогляд як водію.

Зауважує, що до лікарні поліцейські прибули через 2 години після ДТП, окрім цього в направленні на медичний огляд поліцейськими зазначено неправильний час (18:50 год.), як і в протоколі про адміністративне правопорушення (19:00 год.).

Наполягає, що оскільки ОСОБА_1 внаслідок ДТП перебував у несвідомому стані, у нього слід було відібрати кров для дослідження на вміст алкоголю.

Покликається на довідку КНП СМЛ «СМОЛ» ВП «Лікарня інтенсивного лікування» від 28.10.2024 за № 3056, відповідно до якої ОСОБА_1 був доставлений до лікарні з діагнозом забійні рани бороди і чола, тверезий (копія долучається).

У судове засідання апеляційного суду 17 січня 2025 року ОСОБА_1 , захисник Мундяк М.М., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились, про поважні причини неприбуття суду не повідомили.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що розгляд справи попередньо призначався на 23 грудня 2024 року, проте судове засідання було відкладено за клопотанням захисника Мундяка М.М. у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному. У клопотанні захисник зазначив, що надасть довідку про перебування на лікарняному, проте така на адресу суду скерована не була.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює такі дії ОСОБА_1 та його захисника, як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2024 року серії ААД № 917242 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

копією протоколу про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2024 року серії ААД № 917266 щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 є потерпілим (а.с. 6);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager 6810 на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 4);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 25.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 направлений до ВП ЛІЛ ТМО СМОЛ. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 відмовився (а.с. 5);

рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Марків А.П. від 25.08.2024(а.с.9);

актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.08.2024 (а.с.8);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №599956 від 25.08.2024 (а.с.10);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано як на вимогу поліцейського про проходження огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 11).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, відповідно до п.8 Розділу І вказаної Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суд не бере до уваги як безпідставні покликання апелянта на те, що згідно з довідкою ТМО СМОЛ від 28.10.2024 ОСОБА_1 25.08.2024 був доставлений до медичного закладу за забійним ранами бороди та чола, тверезий.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

У провину ОСОБА_1 ставиться саме відмова від проходження огляду, а тому факт перебування чи не перебування в стані алкогольного сп`яніння не має юридичного значення.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Мундяку Мирону Мироновичу строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Мундяка Мирона Мироновича залишити без задоволення.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА