Справа № 307/5192/24
Провадження № 3/307/2370/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №542416 від 28.11.2024 року вбачається, що 28.11.2024 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_1 здійснював в смт.Солотвинопо вулиці М.Павел, 47 в магазині «Лачербу» продаж тютюновими виробами не маючи на це відповідних документів, чим порушив ст. 7 п.7 «Про ліцензування видів господарської діяльності» 222-VIII 02.05.2015, чим вчинив правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Забезпечив участь свого захисника.

Захисник Рішко П.М. 24.01.2025 року подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивує тим, що протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять посилань на порушення певних конкретних правил, норм, вимог нормативно-правових актів, які встановлюють порядок провадження господарської діяльності, ліцензування окремих видів господарської діяльності, одержання документа дозвільного характеру. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів на підтвердження самого факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з продажу (торгівлі) тютюновими виробами у рамках здійснення господарської діяльності у сфері торговельного обслуговування населення. Державна реєстрація ОСОБА_2 як фізичної особи - підприємця у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинена з 31.07.2017р., а тому він взагалі не може бути суб?єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП у частині порушення правил ліцензування господарської діяльності. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.01.2025р. за адресою АДРЕСА_1 ) зареєстрована фізична-особою підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Видами господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 є: 47.11. роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19. інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, шлюб між якими зареєстровано 22.03:1979р., в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_1 , знаходився у особистих справах і цілях, не пов?язаних з підприємницькою діяльністю. Крім цього, уповноваженою особою Національної поліції на підтвердження фатів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не було зафіксовано факту реалізації ОСОБА_1 тютюнових виробів безпосередньо покупцям-відвідувачам. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що 28.11.2024р. о 16.40 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюновими виробами, зокрема: докази отримання грошових коштів за реалізацію тютюнових виробів, пояснення свідків, які придбавали тютюнові вироби від ОСОБА_1 , або інших доказів, які б могли підтвердити, або спростувати факт зайняття господарської діяльності з реалізації тютюнових виробів.

Захисник зазначає, що доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення матеріали справи не містять. У процесі провадження у справі про адміністративне правопорушення не було встановлено осіб, яким здійснювалася реалізація тютюнових виробів, не вилучено грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, не проведено огляду у встановленому порядку товарів, які підпадають під визначення таких, господарська діяльність з продажу яких підлягає ліцензуванню, що у свою чергу унеможливлює встановлення факту систематичного зайняття господарською діяльністю, мету суб єкта господарювання щодо отримання прибутку в контексті положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.42 Господарського кодексу України, п.п. 14.1.36. ст. 14 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні захисник Рішко П.М. подане ним клопотання підтримав та просив закрити провадження у справі з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпА провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якого його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до п.7 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Під час розгляду справи, встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення, уповноваженою на його складення особою, викладено факт здійснення ОСОБА_1 в смт. Солотвинопо вулиці М.Павел, 47 в магазині «Лачербу» продаж тютюновими виробами не маючи на це відповідних документів, чим порушено вимоги ст. 7 п.7 «Про ліцензування видів господарської діяльності» 222-VIII 02.05.2015.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу долучено витяг єдиного обліку реєстрації правопорушення Тячівським РВП ГУНП в Закарпатській області від 28.11.2024 року (а.с.2-3) та пояснення ОСОБА_1 від 28.11.2024 року (а.с.4). При цьому не спростовуючи зміст наданих ОСОБА_1 письмових пояснень, захисник в судовому засіданні вказав, що такі жодним чином не підтверджують факт здійсненн япродажу тютюнових виробів, а лише підтверджують присутність ОСОБА_1 у приміщенні магазину під час проведення перевірки.

Інших належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити, що 28.11.2024 року в приміщенні магазину «Лачербу» мав місце продаж зазначених в протоколі тютюнові вироби, що включає в себе фактичну торгівлю таким з отриманням коштів, до метеріалів справи не додано. Відтак, саме по собі виявлення цих тютюнових виробів, не може доводити наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому до матеріалів справи захисником додано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, згідно якого державна реєстрація ОСОБА_1 як фізичної особи - підприємця припинена у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 31.01.2017 року (а.с.37-39).

Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована підприємницька діяльність фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (а.с.40-42).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.43). Таким чном встановлено, що ОСОБА_1 не має жодного відношення до магазину в якому проводилася перевірка.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

З контекстного аналізу зазначених вимог закону випливає, що висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи, викладене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник