БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/86/25
Провадження № 3/730/58/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого й проживаючого в АДРЕСА_1 , вдівця, має 2-х неповнолітніх дітей, непрацюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14 січня 2025 року о 10:55:00 год у с. Прохори по вул. Широка, 82 керував автомобілем «Мазда-323 F1.8І», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя); від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився під запис на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні даного правопорушення визнав повністю і пояснив, що він ввечері 13 січня 2025 року випив пляшку алкогольного пива, після чого наступного ранку у справах керував автомобілем; будучи зупиненим працівниками патрульної поліції, відмовився від їх вимоги пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці й у медичному закладі, оскільки із-за стану здоров`я у нього міг бути запах спиртного з ротової порожнини. У зв`язку з скрутним матеріальним становищем просить відстрочити сплату штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом вимог ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ч.1-3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного правопорушення (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння), окрім власного визнання вини в судовому засіданні, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №220605 від 14.01.2025р., зі змістом якого притягуваний погодився і його підписав, будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять;

- відеозаписом з технічного засобу, яким зафіксовано спілкування працівників патрульної поліції з ОСОБА_1 , який знаходиться поряд з автомобілем і поясняє, що сього дні спиртних напоїв не вживав, а вчора ввечері випив пляшку пива; однак поліцейські вказують на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку з чим водію двічі пред`явили вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» чи в лікарні, на що водій відмовився; при цьому, правоохоронцем ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки такої відмови у виді складення стосовно нього протоколу за ст.130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням до найближчого медичного закладу Ніжинської ЦМЛ, у яких також зазначено наявні в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та його відмову від проведення такого огляду на місці газоаналізатором та в закладі охорони здоров`я;

- зобов`язальними розписками про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі автомобіля ОСОБА_2 для доставки до місця стоянки;

- копією посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке тимчасово вилучено, про наявність у ОСОБА_3 дозволу на право керування транспортними засобами категорії «В».

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені протокол про адміністративне правопорушення (який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій), письмові документи, відеозапис з технічного засобу, пояснення самого правопорушника є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Одночасно, суд зазначає, що вимога п.1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Також суд констатує, що проходження огляду на визначення стану сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

Натомість, відмова водія транспортного засобу від проходження вищевказаного огляду є самостійною кваліфікуючою ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка згідно протоколу і вміняється у вину ОСОБА_1 .

У рішенні в справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортними засобами, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання їх є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» у діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,і він підлягає адміністративній відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень у подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Одночасно суд констатує, що ст.30 КУпАП не перешкоджає застосування судами адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами навіть щодо осіб, які вже були позбавлені такого права або не мають посвідчення водія, оскільки в законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення поняття посвідчення водія.

Вищенаведений висновок суду грунтується на правовій позиції, викладеній у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04 вересня 2023 року в справі №702/301/20 за схожих правовідносин, яку в силу засади верховенства права можливо застосувати й у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 605,60 грн судового збору.

Щодо заявленого ОСОБА_1 клопотання про відстрочку сплати штрафу суд зважує на таке.

Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Приписами ч.1 ст.307 КУпАп встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі ст.301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом положень ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням (ч.1). Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення (ч.4).

Відстрочка виконання рішення означає перенесення виконання на інший час, а розстрочка - надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені строки.

Системний аналіз окреслених норм законодавства вказує на те, що відстрочку виконання постанови слід розглядати як виняток із загального правила. Вона можлива, наприклад, у зв`язку з хворобливим станом здоров`я, складними особистими, сімейними обставинами, скрутним матеріальним становищем, іншими поважними причинами в особи, притягнутої до відповідальності, які дійсно перешкоджають виконанню постанови, що має бути підтверджено відповідними документами.

Характерно, що ні ч.2 ст.301 КУпАП, ні Законом України «Про виконавче провадження», не встановлено якихось часових проміжків (мінімальних, максимальних) для відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Тому, зважаючи на вищевказане, суд вважає за можливе застосувати до даних правовідносин приписи ч.1 ст.301 КУпАП, якими встановлено можливість відстрочення виконання постанови про накладення інших видів адміністративних стягнень на строк 1 місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не працює й не отримує постійного доходу, отримуючи доход від тимчасових підробітків, є вдівцем і має 2-х неповнолітніх дітей, що свідчить про скрутне матеріальне становище правопорушника, яке суттєво ускладнює для нього виконання постанови суду в передбачений ч.1 ст.307 КУпАП строк й загрожує понесенням додаткових витрат, пов`язаних з необхідністю сплати штрафу в подвійному розмірі (ч.1 ст.308 КУпАП).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати штрафу є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 23, 30, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 276, 280, 283, 284, 301, 304, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Виконання даної постанови в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, відстрочити строком на 1 (один) місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 залишити в уповноваженому органі Національної поліції.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець