Справа № 587/369/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2025 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №223013 від 17 січня 2025 року 17 січня 2025 року о 09 год. 49 хв. в с. Бездрик, вул. Харківське Шосе, 3 км ОСОБА_1 керував автомобілем Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування вказаним транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно, протягом року притягувався до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 09 серпня 2024 року, чим порушив п. 2.1 А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що мав сісти за кермо, оскільки це було крайньою необхідністю, мав везти до лікарні хворого батька, просив суворо його не карати, а у разі накладення штрафу просив розстрочити в частині сплати штрафу на шість місяців рівними частини у зв`язку з тим, що є інвалідом 3-ї групи, допомагає матеріально хворому батьку, має тяжке матеріальне становище.
Заслухавши пояснення особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, полягає в повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
При огляді диску з відеозаписом вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що 17 січня 2025 року на блокпосту працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який підтвердив, що керував транспортним засобом, не маючи права керування, оскільки його постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 січня 2024 року було позбавлено права керування строком на один рік (а.с. 4).
Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатніми для прийняття рішення у справі.
Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, обставини справи, суд відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.
На думку суду накладення такого виду стягнення є необхідною мірою відповідальності, а також буде достатнім засобом для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.
Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
З наведеного вбачається, що КУпАП не регулює питання щодо можливості розстрочки виконання постанови.
З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.
Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у сумі, встановленій цим рішенням.
З урахуванням майнового стану ОСОБА_1 призначити вказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком на 6 місяців, що становить по 6800 гривень до 30 числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, в якому ця постанова набере законної сили.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, щодо якої судом ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату винесення постанови у цій справі становить 605, 60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 126, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя
Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу на 6 (шість) місяців, встановивши такий графік його оплати: по 6800 гривень 00 копійок до 30 числа відповідного місяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому ця постанова набере законної сили.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 днів з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І. Г. Вортоломей