Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/26/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Молонова Ю. В.
Категорія - 184 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Гостіщевої В.А., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2024 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Судом не враховано, що ОСОБА_2 в присутності сина принижує її, погрожує, застосовує до неї насилля, у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому син його боїться і не хоче йти до нього, щоб поспілкуватися.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката Гостіщевої В.В. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції вищенаведених вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, суд першої інстанції послався на те, що її вина у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 5, копією рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 254 від 09.06.2022 року про визначення участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 , копією скарги ОСОБА_2 від 15.02.2023 року, згідно якою ОСОБА_1 не надає йому у визначені час та дні дитину для спілкування, копією заяви ОСОБА_2 від 22.11.2023 року про те, що ОСОБА_1 перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною; копією скарги ОСОБА_2 від 18.12.2023 року про те, що ОСОБА_1 не виконує рішення органу виконавчого комітету щодо його побачень з дитиною.

Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Проте, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наявні у справі докази та доводи апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 184 КУпАП настає за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складений щодо ОСОБА_1 протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 с. 184 КУпАП, а викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу цього адміністративного правопорушення, а саме у протоколі не зазначено, як саме ОСОБА_1 перешкоджала батькові у побаченнях з дитиною.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Разом з тим, під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не конкретизовано, у який спосіб остання, як особа, що притягається до адміністративної відповідальності, перешкоджала батькові ОСОБА_2 у побаченнях з дитиною.

Наведене прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п. 31 по справі «Ракевич проти Росії» та п. 109 по справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови»), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

У протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 не визначено, які саме її неправомірні діяння свідчать про перешкоджання ОСОБА_2 у побаченнях з дитиною, та не зазначено, коли та де саме відбулись ці події, та обставини події.

У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту саме перешкоджання ОСОБА_2 у побаченнях з сином.

Однак в матеріалах адміністративної справи міститься постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.(а.с.21-22)

Також згідно наявної в матеріалах справи психологічної характеристики малолітнього ОСОБА_4 , конфлікт між батьками негативно впливає на психоемоційний стан дитини, у зв`язку з чим, у нього відсутній емоційний контакт з батьком.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи не містять таких доказів, які б із достовірністю свідчили про те, що ОСОБА_1 діяла умисно, та перешкоджала батькові у побаченнях з дитиною.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 з огляду на наведені вище обставини є передчасним, необґрунтованим і не узгоджується з наведеними вимогами КУпАП.

Всі обставини правопорушення за ч. 5 ст. 184 КУпАП та елементи складу даного правопорушення повинні встановлюватися та перевірятися доказами, наданими сторонами в даній справі, саме в ході її судового розгляду.

Таким чином наявними в справі доказами не доведено поза розумним сумнівом факту перешкоджання ОСОБА_1 батькові ОСОБА_2 у побаченнях з дитиною, що в свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в її діях складу правопорушення за ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а наведені у постанові суду докази не містять у собі достатніх даних про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, висновки викладені у постанові місцевого суду, давши оцінку фактичним обставинам справи, апеляційний суд приходить висновку про те, що при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав та у порушення вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності і, як наслідок, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП є незаконним, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.184 КУпАП скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов