Справа № 131/121/25
Провадження № 3/131/61/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Марчук В.І., за участю секретаря судового засідання Яременко Г.О., прокурора Струся О.Ю., та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кальник Іллінецького району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , депутата Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області, соціального педагога-вчителя Дашівського ліцею,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області VІІІ скликання, будучи згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала лише 21.10.2024 року декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.176-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала частково. Вказала, що поважною причиною несвоєчасного подання декларації стала її вагітність та пологи (кесарів розтин), подальший догляд за новонародженою дитиною. При накладенні стягнення просила врахувати дані обставини, не накладати стягнення у виді штрафу, звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Прокурор Струсь О.Ю. в судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти стягнення в межах санкції даної статті у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, повністю доведена.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 449/21 від 23 липня 2021 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609 (далі - Порядок), щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня, та охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Так, згідно рішення першої сесії VІІІ скликання Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області №2 від 24 листопада 2020 року «Про початок повноважень депутатів Дашівської селищної ради» прийнято до уваги факт початку повноважень депутатів Дашівської селищної ради восьмого скликання згідно списку, в тому числі ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 , як депутат Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області, відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та суб`єктом декларування.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2024 року.

Однак, як вбачається з даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що депутат Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області восьмого скликання ОСОБА_1 подала декларацію за 2023 рік лише 21 жовтня 2024 року о 20 год. 51 хв., тобто несвоєчасно.

Даних щодо обставин, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у встановлений законом строк, суду не надано, а матеріали справи їх не містять.

Щодо поважності причин несвоєчасного подання декларації.

Так, конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Тобто, за наявності останніх відповідальність за даною статтею виключається. Відповідно до абзацу 9 підпункту 1 пункту 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

ОСОБА_1 , як на поважну причину невчасного подання декларації, посилається на вагітність та пологи (кесарів розтин), подальший самостійний (оскільки є одинокою матір`ю) догляд за новонародженою дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, із наданих суду доказів неможливо встановити, що ОСОБА_1 внаслідок вказаних вище причин не могла здійснити дії зі своєчасного подання декларації.

Таким чином, поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2023 рік судом не встановлено.

Отже, своїми діями, які виразилися в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім власного часткового визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №57 від 09 січня 2025 року; даними витягу з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з якого вбачається дата та час подання декларації ОСОБА_1 , а саме 21.10.2024 року о 20 год. 51 хв.; копією щорічної декларації ОСОБА_1 за 2023 рік, в якій вказана дата та час подання: 21.10.2024 року о 20 год. 51 хв.; копією рішення першої сесії VІІІ скликання Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області №2 від 24 листопада 2020 року «Про початок повноважень депутатів Дашівської селищної ради»; копією інформації Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя про стан функціонування інформаційно-комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Аналіз наведених доказів в їх сукупності вказує на наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та на доведеність вини останньої.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст.33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

А тому, на підставі положень ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, ступеня вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, що буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та необхідним для запобігання вчинення нових правопорушень.

Крім того, згідно вимог Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Разом з тим, щодо клопотання ОСОБА_1 звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, зауважую наступне.

Нормою статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 14.12.2016 року у справі К/800/17615/16 зазначив, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Міністерство юстиції України у листі від 06.03.2018 року № 8887/4408-33-18/11.2.2 «Щодо надання роз`яснення поняття малозначності вчиненого правопорушення», зазначило, що чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Правопорушення, пов`язані з корупцією, є негативним явищем, яке шкодить суспільним інтересам, підриває авторитет, престиж державних органів.

Основним принципом запобігання корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційного правопорушення чи правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Згідно статті 11 Конвенції ООН проти корупції, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції» від 18.10.2006 року, судовій владі надано вирішальну роль у боротьбі з корупцією.

Отже, визнання малозначними будь-яких корупційних правопорушень чи правопорушень, пов`язаних з корупцією, є неприпустимим, оскільки, першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням.

Корупція в цивілізованому світі розглядається як деструктивне соціальне явище. Вона становить серйозну загрозу основним принципам та цінностям демократії, правопорядку, руйнує належне управління, чесність та соціальну справедливість, підриває довіру громадян до публічної влади, порушує принцип верховенства права, унеможливлює реальне забезпечення прав і законних інтересів людини, чинить перешкоди соціально-економічному розвитку держави і бізнесу.

Практика визнання адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, малозначними фактично нівелює підтримання міжнародною спільнотою розуміння корупції як одного з найбільш небезпечних соціальних явищ, яке породжує серйозні негативні наслідки.

Незважаючи на ту обставину, що формально діями ОСОБА_1 матеріальної шкоди заподіяно не було, судом не встановлено підстав для застосування положень статті 22 КУпАП, оскільки за своїм змістом та правовими наслідками корупційні адміністративні правопорушення не можуть бути віднесені до малозначних з огляду на їх суспільно підвищену небезпеку та політику держави, яка проводиться з метою мінімізації проявів корупційних діянь.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 27, 30, 33-35, 248, 249, 251, 252, 276, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Реквізити для стягнення (сплати) штрафу: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Іллінці /21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0002780, Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60грн.

Реквізити для стягнення (сплати) судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Іллінці /22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0002780, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (ч. 2 ст. 308 КУпАП).

Строк звернення постанови судді до виконання становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Валентина МАРЧУК