Справа № 587/402/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2025 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М.,розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт № НОМЕР_1 , орган 5913 від 14.08.2024 року,
за ч. 2 ст. 187 КУпАП, -
24.01.2025 року до Сумського районного суду Сумської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 23.05.2024 року відносно ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 місяців, згідно з якою його зобов`язано: прибувати в період нагляду в 1 та 3 суботу кожного місяця до співробітника в територіальному органі поліції, який проводить реєстраційну відмітку, заборонити залишати своє помешкання після 21.00 год. до 05.00 год. ранку без відповідного на те дозволу керівництва відділу поліції Головного Управління Національної поліції; заборонити виїзд за межі пункту проживання на постійне чи тимчасове перебування без письмового дозволу керівництва відділу поліції Головного Управління Національної поліції. В разі необхідності виїздити за територію пункту проживання, письмово повідомити керівництво відділу поліції Головного Управління Національної поліції про мету, термін та точну адресу знаходження, отримати дозвіл, маршрутний листок, в якому зробити відповідні реєстраційні відмітки. Заборонити відвідування барів, ресторанів, магазинів та інших громадських місць, де реалізуються спиртні напої, пиво та інші алкогольні напої на розлив, а також вокзалів та аеропортів.
Згідно з протоколом ВАД № 602926, 20.01.2025 року о 00-10 годині ОСОБА_1 під час перевірки був відсутній за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , без поважної на те причини, чим порушив правила адміністративного нагляду та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу ВАД № 602924, 19.01.2025 року о 22-58 годині ОСОБА_1 під час перевірки був відсутній за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , без поважної на те причини, чим порушив правила адміністративного нагляду та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі й в електронному виді від нього не надходило.
Адміністративні справи слід розглянути у відповідності до ст. 36 КУпАП в одному провадженні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Будь-яких належних доказів вини ОСОБА_2 , а саме: пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суду не надано, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя -
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних