Справа № 644/709/25
Провадження № 3/644/444/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання Рибалка В.О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділу поліції № 1 Харківського районного управління № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вікторинівки Буринського р-ну Сумської області, громадянство України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 14.02.2001, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст.173-2 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з відділу поліції № 1 Харківського районного управління № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській областінадійшов адміністративний матеріал про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ) (а.с. 1).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 27.01.2025 справа № 644/709/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 12).

24 грудня 2024 року близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку зі співмешканкою ОСОБА_2 (надалі за тексом ОСОБА_2 /потерпіла), в ході якою ображав її нецензурними словами, лаявся, після завдав їй фізичного болю, а саме вдарив долонею правої руки в області лівої щоки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколу серії ВАД № 261177 про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на підставі ст.276 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся, шляхом здійснення телефонограми на зазначений у матеріалах справи номер мобільного зв`язку (а.с. 13). Заяв, клопотань не надходило. Причини не прибуття не повідомив.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи потерпілою особою, на виклик суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлялась, шляхом здійснення телефонограми на зазначений у матеріалах справи номер мобільного зв`язку (а.с. 13).

28.01.2025 через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкованадійшла заява ОСОБА_2 , в якій вона просила суд закрити справу за примиренням з ОСОБА_1 , оскільки після подій 24.12.2024 жодних конфліктів між нею та чоловіком не відбувалося, претензій до нього вона не має (а.с. 14-17).

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , за наявними у справі письмовими доказами, що сприятиме досягненню завдань, визначених ч.1 ст.245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ч. 2 ст. 277 та 38 КУпАП.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Судом досліджено та проаналізовано адміністративний матеріал, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, за вказані дії передбачена відповідальність за вчинення особою домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Суд звертає увагу, що у протоколі серії ВАД № 261177 від 21.01.2025 про адміністративне правопорушення не розкрито психологічного характеру домашнього насильства, оскільки описано діяння ОСОБА_1 , яке не визначене, як таке що має форму такого виду домашнього насильства (а.с.1). Зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення такі формулювання як: ображав її нецензурними словами, лаявся, завдав їй фізичного болю, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, не містить відомостей про те, що конфлікт між вказаними особами був зумовлений певним дискримінаційним ставленням до потерпілої її співмешканцем та мав на меті підтримання панівного становища стосовно потерпілої або був одним з епізодів у атмосфері домашнього насильства, що склалася між потерпілою та її співмешканцем ОСОБА_1 .

З пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є співмешканкою ОСОБА_1 і потерпілою особою, вбачається, що 24.12.2024 року близько 20 години 00 хвилин, було вчинено конфлікт з цивільним чоловіком, який наніс потерпілій тілесні ушкодження в нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 4, 14 ).

З довідки від 21.0.12025 про результати ЄО № 24260 від 24.12.2024 вбачається, що 24.12.2024 до чергової частини ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від оператора служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 відбулось домашнє насильство. В ході виїзду чергового наряду поліції було встановлено, що у цей день близько 20 год 00 хв ОСОБА_1 влаштував сварку з потерпілою ОСОБА_2 , у ході якого, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ображав ї нецензурними словами, лаявся, наніс їй удар долонею руки в область щоки, завдавши фізичного болю. В рамках проведеної перевірки було проведено бесіду профілактичного характеру з метою недопущення вчинення домашнього насильства у майбутньому. Достеменних даних, які б свідчили про вчинення до потерпілої злочину проти її життя чи здоров`я, в ході перевірки отримано не було. За медичною допомого остання не зверталася, СМЕ не проходила (а.с. 2).

Згідно з рапортом інспектора УПП в Харківській області ДПП Ситак І.С. від 24.12.2024 встановлено, що 24.12.2024 о 20 год 48 хв надійшло повідомлення на службу «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_2 чоловік поводиться агресивно, приписів та судимостей немає. По прибуттю на місці події зафіксовано, що заявниця звернулися до поліції з приводу того, що її чоловік вживає спиртні напої та під час суперечки наніс їй тілесні ушкодження, медичної допомоги остання не потребує(а.с. 3) працівника патрульної поліції проведено оцінку ризиків, який склав середній рівень (а.с. 5).

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що він проживає зв своєю співмешканкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . 24.12.2024 близько 20 год 30 хв прийшов додому та почав вживати горілку, потерпіла зробила йому зауваження, на яке останній відреагував агресивно та почав ображати її нецензурною лайкою, лаятися на неї, завдав їй удар долонею по щоці. У зв`язку з чим потерпілої було викликано поліції. Наступного дня ОСОБА_2 повернулася додому, ОСОБА_1 вибачився та вони помирилися (а.с. 6).

Суд дійшов переконання, що лише нецензурні, образливі висловлювання та погрози на адресу особи не формують собою домашнє насильство. Так, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є наявним лише у тому випадку, коли такі словесні образи, погрози, приниження тощо спрямовані на обмеження волевиявлення особи, і якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Отже, у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Отже, враховуючи викладене вище, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, дійшов переконання, про недоведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованих йому діянь, передбачених ст.124 КУпАП.

У силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги рішення у цій справі, суд керується насамперед цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

З огляду на вищенаведене, з урахуванням практики ЄСПЛ та відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та того, що суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адмінвідповідальності, дійшов висновку, що факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не доведений.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши вказані вище документи, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події суд дійшов переконання, що не доведено факт вчинення та винуватість ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, зокрема, адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності у діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, на підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 173-2, 247, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.173-2 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д. Паляничко