Провадження № 3/752/445/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, 24.11.2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно бабусі - ОСОБА_2 , а саме - ображав нецензурною лайкою та погрожував розправою, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання особа, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення - ОСОБА_1 не з`явився, хоч про час і місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, а тому надходжу до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляду даної справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків

Так вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №587502 від 24.11.2024 року, рапортом оперативного чергового, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24.11.2024 року, витягом з Єдиного державного реєстру судових рішень, копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно якої поліцейським визначено низький рівень небезпеки.

Крім того на спростування обставин, викладених у протоколі, у розпорядження суду не надано жодних доказів.

Редакція статті 173-2 КУпАП була змінена Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», який набрав законної сили 19.12.2024 року.

Зокрема, вказаними змінами відповідальність за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП передбачена за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а ст. 173-2 ч. 3 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Таким чином, на час вчинення ОСОБА_1 24.11.2024 року адміністративного правопорушення діяла правова норма, передбачена ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, яка передбачала накладення адміністративного стягнення - штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб., у зв`язку з чим суд надходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення в редакції статті, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, врахувавши особу ОСОБА_1 , надходжу до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення ним насильства в сім`ї, та застосування відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу, вважаючи таке стягнення необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення - штраф в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.С.Первушина