Справа № 445/76/25
провадження № 3/445/119/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2025року суддя Золочівського районного суду Львівської області Кіпчарський О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, НУ «Львівська політехніка», студент, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

в провадження Золочівського районного суду Львівської області з Золочівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за фактом можливого вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 210130, вбачається, що такий було складено 01.01.2025 року інспектором Золочівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області капітаном поліції Цюпкою Б.М.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 01.01.2025 року о 10 год. 39 в м. Золочеві, по вул. Вороняцькій, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Опель Комбо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, від проходження відповідного огляду на місці та в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, що мало місце 28.01.2025 року, ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, заперечив повністю та пояснив, що жодного алкоголю чи наркотиків він не вживає. Востаннє алкоголь вживав понад 4 роки назад. Зазначає, що 01.01.2025 року з 06 год. ранку, їздив із малолітнім сином засівати по родичам та знайомим. Близько 10 ранку його безпричинно зупинили поліцейські, вказали, що в них є підозри того, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Проходити тест «Драгер» на місці зупинки він не бажав, не заперечував щодо огляду в лікарні, просив поліцейських поїхати на його машині, оскільки з ним перебував його 4-річний син. Поліцейські наполягали на тому, що повезуть його службовим транспортним засобом. Він не знав, що у нього вилучать посвідчення водія, коли він по телефону отримав відповідну консультацію і йому роз`яснили наслідки відмови він проходження огляду, він вказав поліцейським, що готовий їхати на огляд, однак йому відмовили в цьому, мотивуючи, що протокол вже складений.

У зв`язку з відсутністю технічної можливості належним чином продивитись та прослухати весь відеозапис з місця події, судове засідання у справі відкладено на 30.01.2025 року.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративно караним діянням, що передбачає встановлену законом відповідальність

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане положення стосується не лише кримінальних проваджень, але й адміністративних правопорушень, які в контексті Європейської конвенції захисту прав та основоположних свобод також трактуються як невеликі злочини.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із наданого до протоколу відеозапису з місця зупинки ОСОБА_1 вбачається, що останній дійсно керував автомобілем «Опель Комбо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. Очевидні причини зупинки автомоблія на відеозаписі відсутні. Разом з тим, це не перешкоджає працівникам поліції здійснювати зупинку автомобілів, які у них викликають певну підозру. В салоні автомобіля знаходилась також малолітня дитина, ймовірно син особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Водієм надано поліцейським документи для огляду, після чого ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.

Від проходження відповідного тесту на місці зупинки, за допомогою алкотестеру «Драгер» ОСОБА_1 дійсно відмовився.

В судовому засіданні та на представленому відеозаписі ОСОБА_1 пояснював це тим, що «Драгеру» він не довіряє, оскільки негативний досвід з даного приводу був в його кума.

Після відмови від продуття тестеру «Драгер», працівники поліції дійсно, як це передбачено вимогами чинного законодавства, пропонують ОСОБА_1 проїхати до лікарні, де пройти відповідний огляд.

З відеозапису вбачається, що між працівниками поліції та водієм виникла суперечка щодо підстав вважати, що він вживав алкоголь та на предмет того, яким автомобілем слід їхати до лікарні: водій наползягав, що поїде своїм автомобілем, оскільки з ним його малолітній син, просив працівника поліції сісти до його автомобіля та в супроводі службового автомобіля проїхати до лікарні; працівники поліції щодо такої можливості заперечували, вказували, що до лікарні слід їхати лише службовим транспортним засобом, пропонували водію пересісти до службового автомобіля разом з дитиною.

Судячи із записів з нагрудної камери поліцейського, загалом ця суперечка тривала близько 20 хв. Впродовж цього часу працівники поліції дійсно неодноразово пропонували водію проїхати для огляду на стан сп`яніння до лікарні на їх службовому транспортному засобі.

В даному випадку слід зазначити, що працівники поліції діяли вірно, оскільки зважаючи на той факт, що вони підозрюють водія у нетверезому керуванні транспортним засобом, такий не має бути допущений до самостійного керування автомобілем для проїзду до лікувального закладу, навіть у супроводі працівника поліції.

Виходячи із даних відеозапису, о 10 год. 56 хв. ОСОБА_1 виходить із свого транспортного засобу, а працівники поліції прямують до службового автомобіля для складання відповідних документів у даній справі.

Водночас, водій ОСОБА_1 починає спілкуватись телефоном із невідомою особою. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що телефонував до свого знайомого, який його консультував щодо даної ситуації.

На відеозаписі зафіксовано, як о 11 год. 10 хв. 10 с працівник поліції, будучи в службовому автомобілі розпочинає заповнення бланків документів (направлення на огляд та ін.), до неї підходить ОСОБА_1 та повідомляє, що погоджується здати кров на аналіз. Працівник поліції повідомляє водію, що електронний протокол вже оформлений, а кров здається тільки у випадках ДТП, в лікарні він також мав би дихати лише в трубу, тобто газоаналізатор. ОСОБА_1 продовжує спілукування по телефону із невідомою особою щодо даної ситуації.

Після цього, ОСОБА_1 неодноразово зазначає працівнику поліції, що порадився та згоден пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, в тому числі із застосуванням газоаналізатора. Однак, працівник поліції вказує, що попередньо неодноразово пропонувала пройти відповідний огляд, водій відмовився, відмова зафіксована на бодікамеру, а протокол вже складений.

Водночас, вказані твердження працівника поліції не відповідають дійсності, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано, як о 11 год. 23 хв. вона пропонує йому підписати щойно заповнені нею бланки акту огляду та направлення для проходження огляду в лікувальному закладі, тобто складення матеріалів не було завершеним.

Більше того, поруч знаходиться інший працівник поліції, який на планшеті складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та лише о 11 год. 23 хв. роздруковує цей протокол на портативному принтері та підписує його.

Таким чином, ще до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції, що готовий прослідувати до лікарні та пройти відповідний огляд на визначення стану сп`яніння.

Суддя зазначає, що, виходячи із представленого відеозапису, поведінка ОСОБА_1 не є послідовною, при спілкуванні з працівниками поліції такий спочатку зазначав, що відмовляється прослідувати до лікарні на службовому автомобілі працівників поліції, тобто фактично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, після спілкування по телефону змінив свою позицію, та неодноразово вказував, що вже готовий проїхати до закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, незважаючи на тривале спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції, яке загалом складало близько 50 хвилин, на відеозаписі не зафіксовано повідомлення водієві в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення його прав, що передбачено ч. 4 ст. 256 КУпАП.

Перелік таких прав визначений ст. 268 КУпАП, зокрема право скористатись правовою допомогою.

Незважаючи на це, дії ОСОБА_1 свідчать, що таким правом він фактично скористався та після спілкування по телефону, зазначав працівникам поліції, що порадився з даного приводу та готовий проїхати до лікарні та пройти відповідний огляд.

Однак, як вже було зазначено, працівники поліції у цьому йому відмовили, незважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, ще складеними не були, тобто працівники поліції очевидно мали можливість доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я за його згодою, однак цього не зробили.

З врахуванням наведеного, зважаючи, що ОСОБА_1 все ж таки погодився на проходження огляду на визначення стану сп`яніння, така згода висловлена до складання протоколу про адміністративне правопорушення, в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ч. 1 ст.130, ст.247,251,252, 256, 268, 279,280,283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Золочівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Кіпчарський О.М.