Справа № 489/205/25
Провадження № 3/489/465/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

28 січня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановила:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №660445 від 29.12.2024, вбачається, що 29.12.2024 о 01:00 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме: ображав лайкою, погрожував, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої особи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому порушенні не визнавав, пояснив, що із ОСОБА_2 давно розлучений, але вона продовжує проживати в його будинку, не будучи там зареєстрованою. ОСОБА_2 постійно провокує його на сварки. 29.12.2024 ОСОБА_1 попросив потерпілу прибрати за її собакою, що вона не зробила. Нецензурною лайкою на адресу потерпілої ОСОБА_1 не звертався, не спричиняв шкоди ані її фізичному, ані психічному здоров`ю. ОСОБА_2 сама вийшла надвір перед приїздом поліції з метою привернути до себе увагу.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась особисто телефоном.

Вислухавши пояснення особи, дослідивши письмові матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; заяву ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_2 ; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника;), суддя дійшов таких висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства обов`язковим є завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. В заяві та письмових поясненнях ОСОБА_2 не зазначено про завдання їй шкоди діями ОСОБА_1 . З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не встановлено факту застосування до потерпілої насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які вона має передбачене законом право.

Відповідно до п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх взаємозв`язку, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, надані в суді, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і достовірних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_2 , завдання шкоди її психічному здоров`ю.

Наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлена «поза розумних сумнівом», а наявність побутового конфлікту між ним та колишньою дружиною не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин суддя вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька