Номер провадження: 33/813/242/25
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Лебедіна Юрія Ілліча

розглянувши апеляційну скаргу захисника Лебедіна Юрія Ілліча

на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 серпня 2024 року о 01:40 год в м. Одесі, вул. Велика Арнаутська, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 535i», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Лебедін Ю.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року та закрити провадження у справі.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не доводять факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , оскільки відеозапис «ЕПР1 107502 ОСОБА_2 », що містить на оптичному носію інформації стосується саме ОСОБА_2 , тобто особи по батькові якого починається на букву «Е», крім того на цьому відеозаписі зафіксовану рух транспортного засобу, однак не убачається особа, яка керувала цим автомобілем. На іншій частині відеозапису з назвою «ЕПР1 107502 ОСОБА_3 ст.130+ra.mp.4» зафіксовано, як правоохоронці підходять до транспортного засобу, який знаходився у нерухомому стані і спілкуються з водієм, при цьому лише один з поліцейських представився, а саме Скопан, інший правоохоронець упродовж всього часу не представлявся, тому з відеозапису неможливо встановити, що протокол про адміністративне правопорушення складено саме поліцейським Фльоштером А.В., крім того, виходячи з назви цього відеозапису, захисник вважає, що він не має відношення до ОСОБА_1 , оскільки стосується іншої особи. Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, що убачається з відеозапису. Також звертає увагу, що ОСОБА_1 не було вручене направлення на медичний огляд у письмовій формі, у той час як відмова водія від проходження огляду, висловлена ним в усній формі не може розцінюватися, як складова вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник Лебедін Ю.І. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника Лебедіна Ю.І. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не оспорюється та обставина, що на вимогу поліцейського Цивін М.Є. відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер», так і спеціалізованому закладі охорони здоров`я, наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставами для висловлення вказаної вище вимоги, захисник під сумнів не ставить, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги захисник посилається на відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у часі та місці, зафіксованому у протоколі про адміністративне правопорушення, неналежності відеозаписів, долучених до матеріалів справи, порушення правоохоронцями порядку направлення на огляд, зумовленому не врученням письмового направлення огляд та не роз`ясненні прав особи.

Переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення правоохоронцями були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу свого рішення поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107502 від 04 серпня 2024 року, направленні водія на огляд, відеозаписах, долучених поліцейськими до матеріалів справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107502 від 04 серпня 2024 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «04 серпня 2024 року о 01:40 год в м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «БМВ» НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови, почервоніння очей), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, ПВР 471503, 470687, чим порушим вимоги п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановлено порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП».

У графі «технічний засіб відеозапис» протокол містить інформацію 471503, 470687.

До протоколу додано направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, інші матеріали справи.

Протокол про адміністративне правопорушення складено та підписано уповноваженою службовою особою, а саме ОСОБА_4 .

Від підписання протоколу, надання пояснень, отримання його копії, ОСОБА_1 відмовився, про що поліцейським зроблено відповідні відмітки у документі, що відповідає положенням ч.3 ст. 256 КУпАП.

З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи убачається, що під час дії комендантської години поліцейськими було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який після зупинки транспортного засобу знаходився в салоні автомобіля на місці водія (01:40:39 час вказаний на відеозаписі). Під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_1 факт керування ним транспортним засобом не заперечував, навпаки надав пояснення про те, що керував вказаним вище автомобілем з метою його перепаркування. На вимогу правоохоронця, пред`явив посвідчення водія у електронному вигляді за допомогою додатку «Дія», тобто особу водія було ідентифіковано на підставі пред`явлених ним документів. Факт вживання алкоголю ОСОБА_1 також не заперечував (01:41:48 час вказаний на відеозаписі), більше того, зазначав, що випив алкоголю у більшій мірі, а ніж максимально допустима норма. Спершу погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак згодом відмовився, як на місці зупинки (01:53:28 час вказаний на відеозаписі), так і закладі охорони здоров`я (01:53:46 час вказаний на відеозаписі). Не дочекавшись завершення складення правоохоронцями адміністративних матеріалів, самовільно залишив місце події (02:33:31 час вказаний на відеозаписі).

Щодо посилань апелянта про неналежність відеозапису, як доказу, що міститься в матеріалах справи, апеляційний суд зауважує про таке.

Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключного національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.

Національний припис закону ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі "будь - які фактичні дані". Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.

Твердження скаржника про те, що надані правоохоронцями відеозаписи стосуються іншої особи, з підстав, наведених в апеляційній скарзі, суд оцінює критично та відхиляє, оскільки до матеріалів справи поліцейськими долучено саме ті відеозаписи, які безпосередньо стосуються предмету доказування у цій справі, та особи ОСОБА_1 .

Як було зазначено вище, події, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення фіксувалися за допомогою засобів відеозапису №471503, 470687, тобто саме тих, відомості про які зазначені на відеозаписах, що містяться у справі.

З відеозапису убачається, що на вимогу правоохоронця, ОСОБА_1 , який у той час знаходився за кермом зупиненого транспортного засобу, пред`явив посвідчення водія у мобільному додатку «Дія», тобто його особу було установлено поліцейськими на підставі офіційних документів, пред`явлених особою.

Сама по собі назва файлів на яких містяться відеозаписи, за умови, що вони стосуються предмету доказування, не має правового значення, оскільки ключове значення має зміст, а не назва форми цього джерела доказу.

Твердження захисника про те, що з відеозапису не можливо встановити ту обставину, чи був присутнім на місці події поліцейський Фльоштєр А.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення, суд відхиляє, як такі, що спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом, за допомогою якого зафіксовано обставини складення протоколу, який підписано вказаним вище правоохоронцем.

Ставити під сумнів факт складення протоколу про адміністративне правопорушення саме поліцейським Фльоштєр А.В., апеляційний суд не вбачає, у той час як захисником не надано доказів на спростування цієї обставини.

Доводи захисника про те, що з відеозапису не можливо встановити факт керування автомобіля водієм, апеляційний суд відхиляє, оскільки з відеозапису убачається, що транспортним засобом до моменту його зупинки керував саме ОСОБА_1 , останній цю обставину не заперечував, надав пояснення щодо характеру та напрямку руху транспортного засобу під його керуванням.

Аргументи апеляційної скарги про те, що у встановленому законом порядку водія не було направлено на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було вручено письмове направлення на проходження огляду, чим порушено вимоги законодавства, апеляційний суд відхиляє, оскільки положення профільного законодавства не містять обов`язку поліцейського вручати цей документ (направлення) водієві у письмовій формі з метою проходження ним огляду, як про те твердить адвокат.

Окрім того, сама по собі та обставина, що водієві не вручалося письмове направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє, оскільки у цій справі, водій відмовився від проходження медичного огляду, а тому факт не вручення йому цього документа не спростовує наявність у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на те, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені законом, не може слугувати правовою підставою для задоволення апеляційних вимог та закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд враховує, що у межах розгляду цієї справи ОСОБА_1 реалізував право користуватися послугами захисника Лебедіна Ю.І., останнім подано до суду письмові заперечення у яких захисник порушував питання про закриття провадження у справі, та яким судом першої інстанції надано правову оцінку. Також з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження, апеляційним судом було створено умови та забезпечено право відстоювати та захищати свої права та інтереси у суді апеляційної інстанції. А тому, сама по собі, зазначена захисником обставина, на переконання апеляційного суду, не завадила ОСОБА_1 реалізувати права, надані йому законом, у тому числі право на захист.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, відсутні підстави для закриття провадження у справі, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КупАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Лебедіна Юрія Ілліча залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко