Номер провадження: 33/813/94/25
Номер справи місцевого суду: 522/3728/24
Головуючий у першій інстанції Русєва А.С.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Ровенко А.С., захисника Миколюка А.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Миколюка А.П., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2024 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до вказаної постанови суду, 22.02.2024 о 00:52 год. у м. Одеса по вул. Генуезькій, буд. 3А водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda CX-5», д/н « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Захисник Миколюк А.П., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною при неповному з`ясуванні всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на такі обставини:

- судом 1-ої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом перед приїздом патрульних поліцейських, а сам ОСОБА_1 наведені обставини заперечував;

- суд не звернув увагу на те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, поліцейські не надавали ОСОБА_1 письмове направлення для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому відсутні підстави для складення щодо нього протоколу та притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозапис виявлення та фіксації правопорушення є неповним, що є порушенням визначених Інструкцією № 1026 порядку та умов використання поліцейськими портативних пристроїв, що мають функцію відеозапису.

Посилаючись на наведені обставини, захисник Миколюк А.П. просить скасувати постанову суду та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу зазначеного правопорушення.

В судовому засідання апеляційного суду 28.11.2024 захисник Миколюк А.П. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, водночас в судове засідання призначене на 03.01.2025 захисник Миколюк А.П. та Баталін І.В. не з`явились з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлялись належним чином, будь-яких клопотань суду не подавали.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), суд зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

При цьому, у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дана справа про адміністративне правопорушення знаходиться у провадженні апеляційного суду з 31.10.2024, в той час, як ч. 4 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

При цьому, апеляційний суд враховує, що захисник Миколюк А.П. брав участь в апеляційному розгляді справи, надавав пояснення по суті скарги, при цьому апеляційним судом задля повного та всебічного апеляційного розгляду справи додатково було викликано в судове засідання поліцейських та витребувано матеріали відеофіксації події правопорушення.

За приписами ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки судом апеляційної інстанції були вжиті всі можливі заходи для забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, задля розгляду справи в розумні строки, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує на те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734185 від 22.02.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 22.02.2024 о 00:52 год. у м. Одеса, вул. Генуезька, 3А, керував транспортним засобом «Mazda CX-5», держ. номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, на вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а також зафіксовано факт його відмови від проходження огляду (а.с.5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 22.02.2024, відповідно до яких 22.02.2024 близько 00:00 год. він заступив на чергування в наряд ПСПО, під час комендантської години було помічено автомобіль «Mazda CX-5», держ. номер НОМЕР_1 , який на вимогу не зупинився та намагався втекти з місця події на вказаному автомобілі до паркингу, куди вони разом із майором поліції ОСОБА_3 прослідували, і де водій зупинився, вийшов із автомобіля та назвався ОСОБА_1 (а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 22.02.2024, відповідно до яких в зазначений день приблизно о 00:00 год. він заступив на чергування в наряд ПСПО. Близько 00:52 год. під час патрулювання було помічено автомобіль «Mazda CX-5», держ. номер НОМЕР_1 , який почав заїжджати в паркінг, на зауваження щодо порушення ним комендантської години не реагував. Під час спілкування з водієм у нього біли виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкіри обличчя. Після чого водій різко заїхав в паркінг та намагався втекти. На місце було викликано поліцію. Особа водія гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.02.2024, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявленні ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя, від проходження огляду відмовився (а.с. 8);

- відеозаписами події, долученим до матеріалів адміністративної справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я (а.с. 9).

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надаючи оцінку твердженням сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за встановлених у протоколі обставин, апеляційний суд зауважує, що вони спростовуються повторно дослідженим під час апеляційного розгляду зазначеними вище доказами.

Так, на відеозаписах зафіксовано, як поліцейськими в приміщенні паркінгу в ході спілкування із ОСОБА_1 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що й слугувало підставою для висловлення йому пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився, пояснивши, що транспортним засобом не керував, по вулиці не рухався, його ніхто не зупиняв, при цьому не заперечував, що керував автомобілем під час заїзду до приміщення паркінгу (час: 01:19:55 хв., 01:23 хв.).

При цьому співробітником поліції ОСОБА_1 декілька разів було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, зокрема, те, що у разі відмови стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. За наслідком відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зміст якого було оголошену ОСОБА_1 , з роз`ясненням його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (час: 01:25 хв, 01:33:10 хв., 01:51 хв.).

З метою перевірки доводів сторони захисту апеляційним судом вживались заходи з витребування матеріалів відеофіксації обставин правопорушення, а також викликались в судове засідання поліцейські, якими були складені адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1

17.12.2024 до апеляційного суду від УПП в Одеській обл. надійшли відеоматеріали фіксації події правопорушення, зокрема, відеозапис з нагрудної камери поліцейських, які відповідають відеоматеріалам, долученим до протоколу серії ААД № 734185 від 22.02.2024, водночас також суд повідомлено, що відеофіксацію на автомобільний відеореєстратор поліцейські не здійснювали.

При цьому, поліцейський Добровольський С.В., яким було складено серії ААД № 734185 від 22.02.2024 щодо ОСОБА_1 , 03.01.2025 з`явився до апеляційного суду, надавши письмові пояснення, у яких вказав, що працює інспектором УПП в Одеській обл. та 22.02.2024 знаходився на службі в нічну зміну із іншим поліцейським Торосян А.І. в складі екіпажу Океан 308, коли на лінію 102 надійшов виклик від батальйону сприяння, зокрема про те, що у паркінгу будинку по вул. Генуезькій, буд. 3а зупинено транспортний засіб з держ. знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Після прибуття на місце події були відібрані пояснення у співробітників сприяння, які пояснили, що саме ОСОБА_1 керував вище вказаним транспортним засобом, та під час спілкування із яким у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився. За даним фактом були складені відповідні адмін матеріали.

Надані поліцейським ОСОБА_5 пояснення узгоджують із наявними в матеріалах справи доказами, відображають обставини та хронологію події правопорушення, при цьому апеляційний суд вважає, що відсутні підстави стверджувати про недостовірність та неналежність вказаних доказів, а тому як наслідок - не вбачає підстав для безпосереднього допиту поліцейського в судовому засіданні, в тому числі через неявку сторони захисту в судове засідання.

З огляду на викладене, апеляційний суд визнає голослівними та такими, що не підтверджені матеріалами справи доводи сторони захисту про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Із цих же підстав апеляційний суд зазначає про помилковість висловленої в апеляційній скарзі позиції сторони захисту про те, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки йому не вручалось письмове направлення для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд в цьому контексті зауважує, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, не містить вимоги про вручення водію відповідного направлення на огляд, а лише містить посилання на те, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (пункт 8 розділу II). Окрім того наведена у додатку 1 до цієї Інструкції форма направлення також не містить відповідної графи про вручення водієві цього направлення.

Що стосується тверджень захисника про неповноту долучених поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів, апеляційний суд зауважує на безпідставності такого висновку з огляду на наступні положення законодавства.

Так, ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 3 Порядку № 1103 від 17.12.2008, а також п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 передбачено, що під час проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дійсно, відповідно до п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В той же час системний аналіз вищевказаних положень нормативних актів свідчить про те, що технічні засоби відеозапису застосовуються співробітниками поліції безпосередньо під час проведення огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння, тобто не є обов`язковим фіксування поліцейським виконання всіх службових обов`язків.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис фіксує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, як вже зазначалось вище, на вимогу апеляційного суду від УПП в Одеській обл. надійшли відеоматеріали фіксації події правопорушення, зокрема, відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейських, які відповідають відеоматеріалам, долученим до протоколу серії ААД № 734185 від 22.02.2024, водночас також суд повідомлено, що відеофіксацію на автомобільний відеореєстратор поліцейські не здійснювали.

Наведене спростовує твердження сторони захисту щодо порушення співробітниками поліції порядку використання технічних засобів відеозапису.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам ч. 1 ст.130 КУпАП.

Отже, правова позиція ОСОБА_1 , яка висловлена в апеляційній скарзі, та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Зазначені вище докази, у своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Миколюка А.П. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Миколюка А.П., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца