Справа № 352/2620/24
Провадження № 3/352/11/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Інспектором 2 взводу 2 роти УПП в Івано-Франківській області Вара А.О. 28 вересня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

28 вересня 2024 року о 22:53 годин в АДРЕСА_2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SPORTAGE НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується чеком Drager Alcotest 6810 ARBE 0059, тест номер 3710, результат 1, 49 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. Водій з результатом згідний, в медичний заклад їхати відмовився.

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження

04 жовтня 2024 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду та призначений для розгляду по суті на 18 жовтня 2024 року.

18 жовтня 2024 року засідання відкладено на 07 листопада 2024 року, у зв`язку із неявкою ОСОБА_1

07 листопада 2024 року судове засідання відкладено на 04 грудня 2024 року, у зв`язку із неявкою ОСОБА_1

04 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 09 січня 2025 року, у зв`язку із неявкою ОСОБА_1

09 січня 2025 року судове засідання відкладено на 29 січня 2025 року, у зв`язку із неявкою ОСОБА_1

29 січня 2025 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Стаття 130 кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до частини другої статті 268 кодексу України про адміністративні правопорушення НЕ належить до переліку статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування повісток за місцем його реєстрації, телефонограмами, публікацією оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади України.

Крім того, 13 січня 2025 року на електронну адресу суду надійшов запит про надання інформації щодо стану розгляду цієї справи. Згідно із текстом запису, особа просить повідомити про ухвалене рішення, «оскільки нічого не приходить на Дію, а також немає ніякої інформації в єдиному реєстрі судових рішень». Про призначення розгляду справи на 29 січня 2025 року Судом здійснено повідомлення також на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якої скеровано вищевказаний запит.

Таким чином, Суд вважає, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, він своїми правами на захист та участь в судовому засіданні не скористався, його присутність при розгляді справи не є обов`язковою, Суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

3. Докази, досліджені під час судового розгляду:

3.1 Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу, 28 вересня 2024 року о 22:53 годин в АДРЕСА_2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SPORTAGE НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується чеком Drager Alcotest 6810 ARBE 0059, тест номер 3710, результат 1,49 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил. Водій з результатом згідний, в медичний заклад їхати відмовився.

В графі «зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні» міститься підпис

ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.

Чек № 3710

Згідно із текстом, ОСОБА_2 28 вересня 2024 року о 23:05 годин пройшов тест на алкогольне сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 6810 ARBE 0059, результат позитивний - 1,49 проміле. Від підпису чеку ОСОБА_1 відмовився.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно із текстом направлення в результаті огляду ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.

Результат огляду ОСОБА_2 - позитивний, 1.49 проміле.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARBE 0059. Результат огляду на стан сп`яніння - позитивний, 1.49 проміле.

В графі «з результатом згоден» міститься підпис.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю

За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки Alcotest 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Свідоцтво чинне до 07 травня 2025 року.

Розписка до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №138996 від 28 вересня 2024 року

Згідно із розпискою, ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом КIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_3 , та передає для керування транспортний засіб ОСОБА_3 .

Копія посвідчення водія ОСОБА_1 .

Згідно із посвідченням, ОСОБА_1 має категорію В, термін дії з 15 лютого 2023 року до 15 лютого 2053 року.

Оптичний диск із відеозаписами із боді камер поліцейських №174396

Перший відеозапис розпочинається о 22.55.36.

На відеозаписі міститься рух автомобіля KIA SPORTAGE НОМЕР_2 та його зупинки. За кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 .

На 00.03.39 запису поліцейський повідомляє про виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка , що не відповідає обстановці та пропонує пройти огляд на місці зупинки.

На 00.11.09 запису ОСОБА_1 проходить огляд із застосування драгеру, на якому зафіксовано результат 1.49 %., після чого поліцейський питає чи згоден ОСОБА_1 із результатом та роз`яснює, що у випадку незгоди, він може бути пройти огляд в медичному закладі.

На 00.26.50 поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 вимоги статті 63 Конституції України та його права, передбачені статтею 268 КУпАП.

В подальшому на відеозаписі міститься процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення, інших документів та вручення копії протоколу ОСОБА_1 .

4.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття„кримінальне звинувачення", „кримінальне правопорушення" мають „автономне значення". Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення" достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним" згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної" сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення, в тмоу числі відеозапис.

Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу та наданих особою, яка притягається до відповідальності і її представником, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.

За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цього правопорушення поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

V.І щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі - Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

На відеозаписі зафіксовано , як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.

Аналогічні ознаки зазначені в акті та направленні.

В подальшому на відеозаписі ОСОБА_1 повідомляє про вживання ним в цей день алкогольних напоїв, а саме двох пляшок пива..

Таким чином, у поліцейського були підстави вважати про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, обов`язок поліцейського на доставлення водія до закладу охорони здоров`я для огляду виникає у двох випадках:

-водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки;

-водій не згоден з результатами огляду із застосуванням драгеру на місці зупинки

ОСОБА_1 не заявляв про відмову від проходження огляду на місці зупинки, а після проходження огляд на місці із застосуванням драгеру Алкотест не заявляв про незгоду з результатами його огляду.

Таким чином, у поліцейського були відсутні підстави для направлення водія для проходження огляду до медичного закладу та, як наслідок, наявні підстави для складення протоколу.

V.ІІ щодо керування транспортним засобом

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується:

?відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано рух автомобіля та перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу безпосередньо після його зупинки;

?протоколом про адміністративне правопорушення від 28 вересня 2024 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом.

V.III щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?янінні

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

?тестом №3710, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 1,49 проміле;

?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 1,49 проміле;

?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, результат позитивний, 1,49 проміле;

?протоколом про адміністративне правопорушення від 28 вересня 2024 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, Судом поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 28 вересня 2024 року о 22:53 годин в АДРЕСА_2, транспортним засобом KIA SPORTAGE НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за онаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкцією частини першої статті 130 кодексу України передбачене призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд враховує умисний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, його майновий стан та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

5.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО