Справа № 206/6105/24
Провадження № 3/206/30/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2024 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , об`єднані в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно номер 206/6105/24, провадження № 3/206/30/25.

09.11.2024 о 22 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри у присутності малолітньої дитини, а саме висловлював на її адресу образи, погрожував фізичною розправою, принижував честь та гідність, внаслідок чого у потерпілої сторони виникло занепокоєння за власне життя та здоров`я. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

09.11.2024 о 22 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри у присутності малолітньої дитини, а саме висловлював на її адресу образи, погрожував фізичною розправою, принижував честь та гідність, внаслідок чого у потерпілої сторони виникло занепокоєння за власне життя та здоров`я. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

09.11.2024 о 22 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 , у присутності малолітньої дитини, а саме висловлював на її адресу словесні образи, погрожував фізичною розправою, принижував честь та гідність, внаслідок чого у потерпілої сторони виникло занепокоєння за власне життя та здоров`я. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

09.11.2024 о 22 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 , а саме висловлював на її адресу словесні образи, погрожував фізичною розправою, принижував честь та гідність, внаслідок чого у потерпілої сторони виникло занепокоєння за власне життя та здоров`я. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 неодноразово не зявлявся, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, шляхом направлення смс повідомлення, а також за клопотанням останнього на його електрону адресу були направлені матеріали справи про адміністративне правопорушення, тобто останній був обізнаний, що вказана справа перебуває в суді на розгляді. Причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення справи на адресу суду ОСОБА_1 не направляв.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Нормами КУпАП, зокрема статтею 268, не передбачено імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень, однак знав, про складання відносно нього адміністративного протоколу, про що свідчить особистий підпис порушника у протоколі, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення ВАД № 649793 від 09.11.2024, поясненнями та заявою потерпілої ОСОБА_2 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протоколом АЗ №038434 про адміністративне затримання складеним відносно ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення ВАД № 649791 від 09.11.2024, поясненнями та заявою потерпілої ОСОБА_2 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протоколом АЗ №038434 про адміністративне затримання, протоколом про адміністративне правопорушення ВАД № 649792 від 09.11.2024, поясненнями та заявою потерпілої ОСОБА_2 , свідоцтвом про народження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , витягом з бази АРМОР, протоколом АЗ №038434 про адміністративне затримання складеним відносно ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення ВАД № 649794 від 09.11.2024, поясненнями та заявою потерпілої ОСОБА_2 , витягом з бази АРМОР, протоколом АЗ №038434 про адміністративне затримання складеним відносно ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість правопорушника ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться: обставинами викладеними у протоколах про адміністративне правопорушення; рапортом; поясненнями та заявою потерпілої, протоколом АЗ №038434 про адміністративне затримання складеним відносно ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративні правопорушення які інкримінуються ОСОБА_1 вчиненні останнім в один період, відносно однієї тієї ж особи, за аналогічних обставин, а відтак суд вважає за можливе застосувати ст. 36 КУпАП під час розгляду вказаної справи.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді мінімального штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. , 33-36, 173-2, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко