Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кравчука А.В. та представника іншого учасника ДТП адвоката Хомича Ю.В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Кравчука А.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, 13.07.2024 о 11 год. 30 хв. в с. Звірів траса Н-22 (Луцьк-Рівне) вул. Київська, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог, передбачених п.п.2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Кравчук А.В. вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що місцевим судом не надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_4 , який був безпосереднім свідком ДТП, а також письмовим поясненням свідка ОСОБА_5 , які надані відразу після ДТП і в яких остання зазначила, що її чоловік пропустив поворот праворуч і мав намір здійснити розворот, однак він помітив, що розворот заборонено, після чого вона відчула удар. Також зазначає, що водій ОСОБА_3 , рухаючись в лівій смузі руху з увімкненим лівим світловим покажчиком повороту, різко повернув вправо, чим увів ОСОБА_1 в оману. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, представника іншого учасника ДТП адвоката Хомича Ю.В., який заперечував апеляційну скаргу і просив рішення судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.245 КУпАП регламентовано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно приписів ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Твердження апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075543 від 08.08.2024, в якому ОСОБА_1 вказав, що з протоколом згідний (а.с.1), протоколом огляду місця події від 13.07.2024 (а.с.12-13), схемою місця ДТП від 13.07.2024 (а.с.14), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 від 13.07.2024 (а.с.15-19), фотознімками (а.с.23-24), висновком експерта від 11.12.2024 (а.с.96-101), а також іншими матеріалами справи.

Приписами п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2. 3. «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Також п.13.1 ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не заявляв.

Досліджені під час апеляційного розгляду у справі докази: дані схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП,), характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, пояснення учасників ДТП, - свідчать про те, що про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, постановою Волинського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року було призначено у даній справі судово-автотехнічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/103-24/14877 від 11 грудня 2024 року, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вмог пунктів 12.3, 12.04, 12.9 б ПДР, згідно з якими в населеному пункті рухатись даним автомобілем із швидкістю не більше ніж 50 км/год та в момент об`єктивного виявлення зміни напрямку руху попутного автомобіля «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в суміжнму ряді по напрямку смуги руху автомобіля «Volkswagen Transporter» негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Йому заборонялось перевищувати швидкість руху 50 ки/год (а.с.96-101).

Також експертом встановлено, що пояснення водія ОСОБА_1 щодо розвитку механізму даної ДТП є технічно необґрунтованими, оскільки для зміни смуги руху водієві ОСОБА_3 , який рухався автомобілем «Toyota Avensis» попереду із меншою швидкістю (50-55 км/год) ніж швидкість руху «Volkswagen Transporter» (72,8…76,1 км/год), необхідна відстань 23,2…31,2 м, яка більша ніж 5 м, що була між транспортними засобами в момент початку маневру автомобіля «Toyota Avensis» (а.с.99).

Крім того, експертним висновком встановлено, що з технічної точки зору при умові, що автомобіль «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 рухався попереду автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 в межах його смуги руху в діях водія автомобіля «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 не відповідностей до вимог ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП не вбачається (а.с.101).

Піддавати вказаний висновок експерта сумніву у апеляційного суду немає підстав, оскільки експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта і відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за статтями 384, 385 КК України (а.с.88) та провів дану експертизу на підставі наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про порушенням водієм ОСОБА_3 ПДР та введенням ОСОБА_1 в оману різким поворотом праворуч, що і стало причиною ДТП є необґрунтованими, так як спростовуються вищевказаним висновком експерта.

Наявні у справі докази: дані схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП), характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, пояснення учасників ДТП та висновок експерта у своїй сукупності свідчать про те, що саме невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам ПДР перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної ДТП та її наслідками, а отже і про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, яке ставить йому у провину.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні ним п.п.2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПі такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Враховуючи вищенаведене, доводи захисника викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кравчука А.В. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов