Житомирський апеляційний суд
Справа №282/1517/24 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Номер провадження №33/4805/123/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Гарбузюка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 23-34 год у с. Нова Чортория на вул. Незалежності керував автомобілем марки DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager 6810 з результатом тесту №979 - 1,79 проміле, що зафіксовано на відео на нагрудний портативний відеореєстратор АМ 1208. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Гарбузюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та його законної зупинки працівниками поліції за кермом транспортного засобу, щодо чого у спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово просив їх показати відеодокази. Протокол вважає неналежним доказом, як такий, що складений за неналежною формою. Вказав, що постанова серії ЕНА №3350344 від 27 жовтня 2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасована рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року у справі №282/1615/24. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина - недоведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Гарбузюка О.О., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159842 від 27 жовтня 2024 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3350344, якою ОСОБА_1 27 жовтня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП; актом огляду та чеком тесту №979 приладу «Alcotest 6810», складених щодо ОСОБА_1 за встановленими ознаками сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя, результат огляду позитивний 1,79 ‰; розпискою від 27 жовтня 2024 року про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку апеляційного суду процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції з дотриманням вимог закону.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735(далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .

За положенням ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки він не був водієм даного транспортного засобу та заперечував проти цього, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Так, з матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що 26 жовтня 2024 року о 23-34 год поліцейський встановив особу водія автомобіля зазначивши, що той порушив правила дорожнього руху, а саме: порушив правила користування світловими приладами, здійснював дрифтувальні маневри, вимогу про зупинку у вигляді піднятого жезлу працівника поліції проігнорував, у зв`язку з чим буде складена відповідна постанова. Вказавши на явні ознаки алкогольного сп`яніння у водія, працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатора Драгер чи у медичному закладі, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager», спроба позитивна, результат 1,79 проміле. Останньому було роз`яснено права за ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та складено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонено від керування транспортним засобом.

Наданий відеозапис апеляційний суд визнає відповідним п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026, оскільки хоча він і фрагментований, проте за допомогою останнього можна відтворити обставини, за яких у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя) та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, твердження захисника, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом опосередковано спростовуються відеозаписами. Так, ОСОБА_1 у автомобілі патрульних просив пробачення, казав, що «зачудив» останній раз, проте у подальшому почав висловлювати заперечення з приводу його перебування за кермом транспортного засобу та законності зупинки працівниками поліції, обравши вказаний спосіб виправдання себе та уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.

У даному випадку, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 надані чіткі пояснення щодо мотивів зупинки, а тому зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Посилання апелянта на ту обставину, що рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, винесену відносно ОСОБА_1 , а тому зупинку його автомобіля не можна вважати законною, як і наступні дії працівників поліції, апеляційним судом не приймаються, як такі, що не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Всі процесуальні документи, складені під час оформлення адміністративного правопорушення, зокрема і результати проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 підписав без зауважень та заперечень.

Районний суд надав вірну оцінку аргументам захисника щодо неналежної форми протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , вказавши, що відповідно до ч. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. Долучений до матеріалів справи роздрукований за допомогою спеціальних технічних засобів протокол за формою та змістом відповідає вимогам вищевказаної інструкції, тому є належним та допустимим доказом.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Любарського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь