Справа № 127/339/25
Провадження № 3/127/95/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30.12.2024 р. серії ЕПР1 № 209145: «30.12.2024 о 23:27 в м. Вінниця, вулиця Келецька, 51 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Tesla model S д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку останній відмовився на місці зупинки ТЗ при безперервній відеофіксації на портативні відео реєстратори, чим порушив п. 2.5 ПДР Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи ін.. сп`яніння або щодо вживання лікарськи.».

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, поряд з цим через канцелярію суду надав письмові пояснення від 29.01.2025 з письмовим доказом. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, та зазначає, що він керував 30.12.2024 о 23:27 своїм автомобілем, будучи тверезим, працівникам поліції не довіряв через непослідовність і суперечливість їх вимог до нього та відсутності правових підстав для його зупинки, в зв`язку з чим вважав їх упередженими до себе, умислу на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не мав, протягом двох годин від моменту зупинки пройшов огляд на стан сп`яніння самостійно в закладі охорони здоров`я за самовикликом в присутності працівника патрульної поліції, результат огляду «тверезий». На підтвердження чого до свої письмових пояснень від 29.01.2025 ОСОБА_2 додав довідку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 31.12.2024.

Дослідивши пояснення ОСОБА_2 та додану до них довідку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 31.12.2024, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, відеозапис фіксації на портативні відео реєстратори, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом в стані сп`янніння, у зв`язку з чим, надав суду довідку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» від 31.12.2024, з якої суд вбачає наступне: за самонаправленням (заявою) інспектора вз. №1 р. №2 УПП лейтенанта поліції Задрибороди М.О. 31.12.2024 о 01 год. 12 хв. був проведений медичний огляд ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вживанні алкоголю. Згідно висновку медичного огляду від 31.12.2024, складеного о 01 год. 21 хв. у гр-на ОСОБА_1 встановлено: тверезий. Не встановлено факту вживання алкоголю. Алкотест 6820 0,01 проміле. Алкотест 6820 0,00 проміле.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд проведено в медичному закладі КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» о 01:12 год. 31.12.2024, тобто протягом двох годин від моменту зазначеного в протоколі часу керування ОСОБА_1 автомобілем о 23:27 год. 30.12.2024, як того вимагає ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За визначенням ч. 1 ст. 9 КУпАП, вина особи є обов`язковим елементом складу будь-якого адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП склад адміністративного правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду а стан сп`яніння є формальним складом з виною у формі прямого умислу, що характерно для всіх формальних складів правопорушень.

Тому, за відсутності в особи, яка керує транспортним засобом, умислу на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що має бути підтверджено безумовними об`єктивними даними, в діях такої особи відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1130 КУпАП. Такими об`єктивними даними на підтвердження відсутності в особи умислу відмови від проходження огляду на стан сп`яніння може бути факт реалізації особою наданого їй частиною 4 статті 266 КУпАП протягом двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду права проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського. Що й знайшло своє підтвердження за обставин справи.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, в результаті проведення якого лікарем було встановлено, що ОСОБА_1 тверезий, алкоголю не вживав.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: