Справа № 192/163/25
Провадження № 3/192/69/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н. О., розглянувши в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_1 10 січня 2025 року о 21 годині 20 хвилин в с-щі Солоне по вул. Гагаріна Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», номерний знак НОМЕР_2 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допусти зіткнення з автомобілем SKANIA, номерний знак НОМЕР_3 , який стояв (водій ОСОБА_2 ), чим порушив пункт 10.9 ПДР України. Крім того, залишив місце ДТП, чим порушив пункт 2.10А ПДР України. Своїми діями неповнолітній ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також, неповнолітній ОСОБА_1 10 січня 2025 року о 21 годині 20 хвилин в с-щі Солоне по вул. Гагаріна Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», номерний знак НОМЕР_2 маючи права керування транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1а ПДР України. Своїми діями неповнолітній ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Неповнолітній ОСОБА_1 в суді свою вину визнав та пояснив, що автомобіль надав йому його батько для того, щоб зустріти дівчину. Посвідчення водія він не отримував, а коли здійснював рух заднім ходом то відчув удар, оскільки здійснив зіткнення з автомобілем, який не рухався. Після цього він злякався та залишив місце ДТП і поїхав до свого батька, а зранку поліцейські склади на нього протоколи.

Захисник адвокат Мулько А. В. підтримав позицію свого підзахисного.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП є: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суд приходить до висновків про те, що винуватість неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується письмовими доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №218330 від 11 січня 2025 року, серії ЕПР1№218351 від 11 січня 2025 року, серії ЕПР1 № 218314 від 11 січня 2025 року з яких з`ясовано обставини вчинення адміністративних правопорушень, а саме: дата, час і місце вчинення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він 10 січня 2025 року попросив авто у свого батька, щоб зустріти дівчину, а коли здійснював рух заднім ходом, то допустив зіткнення з вантажним автомобілем та злякався. Після чого залишив місце ДТП.

Також винуватість неповнолітнього ОСОБА_1 підтверджується схемою ДТП та фото-таблицею із зображенням автомобілів, які отримали механічні пошкодження та письмовими поясненнями батька - ОСОБА_3 .

З протоколів з`ясовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не досягши 18-річного віку, з якого особи мають право отримувати посвідчення водія. Тому ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи посвідчення водія, оскільки не отримував його.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також з урахуванням обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, суддя вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя вважає, що в даному випадку підстави для застосування заходів впливу на неповнолітнього відсутні, з огляду на те, що ОСОБА_1 на час розгляду протоколів досяг повних 17 років, мешкає разом з бабусею, не проживає з батьками, та грубо порушив ПДР України залишивши місце ДТП, тобто не усвідомив факт порушення ним вимог закону та не вжив заходів для їх усунення самостійно.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122-4, 124, ч.2 ст. 126, 284, ч.2,3 ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Накласти на неповнолітнього ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Н. О. Щербина