Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/59/25Головуючий у суді І-ї інстанції Волоткевич А. В.
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Калінки-Бондар О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Калінки-Бондар О.Б. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2024 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за

адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №081717 від 17.08.2024, ОСОБА_1 поставлено за провину, те що він 17.08.2024 о 07:00 год., за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 , погрожував своїй колишній дружині ОСОБА_2 фізичною розправою, застосував фізичне насильство та висловлювався нецензурною лайкою, що призвело до заподіяння ОСОБА_2 фізичного болю, шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю.

Постановою судді місцевого суду провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Рішення суду мотивовано тим, що довідка про заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, під час конфлікту з колишнім чоловіком ОСОБА_1 оформлена неправильно, є неналежним доказом і не може свідчити про застосування ОСОБА_1 фізичного насильства.

Крім того суд зазначив, що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи не підтверджують подію правопорушення, оскільки неможливо встановити з якого моменту почалася сварка і хто саме був її учасником, конфлікти та словесні сварки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбуваються після розлучення в основному із-за розподілу спільного нерухомого майна, а дії ОСОБА_1 за висновком суду не носять протиправного характеру і не утворюють ознак притаманних домашньому насильству.

У апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Калінка - Бондар О.Б. просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді місцевого суду як незаконну та необґрунтовану, ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат зокрема зазначає про те, що розгляд справи відбувся 04.11.2024 року, після чого суд видалився до нарадчої кімнати, та зазначив, що оголошення постанови відбудеться не раніше ніж через чотири години, орієнтовно о 15 - 17 годині, однак в цей час сторони не змоги прибути до зали суду. Під час проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, сторони у справі присутні не були. Про зміст оскаржуваного рішення стороні потерпілого стало відомо 14.11.2024 року, того ж дня і стало відомо про те, що повне судове рішення було виготовлено лише 07.11.2024 року. У відповідь на звернення до секретарів та помічника судді Волоткевича А.В., сторона потерпілого отримувала відповідь про необхідність очікування та пояснення про те, що копія постанови буде направлена стороні потерпілого. І лише 14.11.2024 року, під час повторного звернення до секретаря судді Волоткевича А.В., копію оскаржуваного рішення було надано стороні.

Крім того адвокат Калінка - Бондар О.Б. вказує, що у матеріалах справи є достатньо належних та допустимих доказів, які з об`єктивністю свідчать про те, що ОСОБА_1 після розлучення з ОСОБА_2 , в процесі розподілу спільного сумісного майна, систематично протягом 2023-2024 років застосовує фізичне та психологічне насильство, в результаті останнього конфлікту, який відбувся 17.08.2024 року з ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримала травму руки і змушена була звернутися за медичної допомогою до травмопункту Кропивницької міської лікарні, що підтверджується відповідною довідкою, яку суд на думку представника ОСОБА_2 безпідставно визнав неналежним доказом.

Також адвокат Калінка-Бондар О.Б. зазначає, що ОСОБА_2 є жертвою домашнього насильства, що підтверджується відповідним висновком уповноваженого підрозділу поліції про високий ризик домашнього насильства, стверджує що рішення суду не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин цієї справи, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови представнику ОСОБА_2 адвокату Калінку - Бондар О.Б. слід поновити.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника потерпілої ОСОБА_2 адвокат Калінку - Бондар О.Б., яка підтримала апеляційну скаргу і просила суд її задовольнити, пояснення ОСОБА_1 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_2 підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП відповідальність за вчинення даного правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, а саме за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

З об`єктивної сторони дане правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не оспорюється, що після розлучення у травні 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 систематично виникають різні сварки та конфлікти з приводу розподілу спільного нерухомого майна, у тому числі житлового будинку у АДРЕСА_1 .

В процесі розподілу, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2023 року ОСОБА_1 заборонено вчиняти дії, спрямовані на виселення ОСОБА_2 з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонено ОСОБА_1 перешкоджати ОСОБА_2 у вільному доступі до житлових приміщень у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи також підтверджується, що ОСОБА_2 з травня 2023 року неодноразово зверталася до поліції з приводу вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, у тому числі:

17.11.2023о 12:59 год. повідомлення на лінію «102» від гр. ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 колишній чоловік гр. ОСОБА_1 виселяє заявницю з будинку;

24.04.2024о 18:00 год. повідомлення на лінію «102» від гр. ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 заявниця з чоловіком розлучені, але проживають разом, заявниця має рішення суду, що гр. ОСОБА_1 не чинитиме перешкод в користуванні спільним майном. Заявниця приїхала додому і не може відчинити ворота, не відривається замок.

24.04.2024о 19:08 год. повідомлення на лінію «102» від гр. ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 з чоловіком перебуває в стані розлучення, але проживають разом та зараз вона приїхала додому та не може потрапити до подвір`я будинку, оскільки він змінив замки.

22.06.2024о 08:01 год. повідомлення на лінію «102» від гр. ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 поміняв в будинку замки і не віддає речі. З чоловіком розлучена і має ухвалу суду, що має право доступ до будинку. В ході здійснення перевірки, встановлено ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, інформацію викладену у зверненні гр.. ОСОБА_2 зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2024.

16.08.2024о 17:10 год. повідомлення на лінію «102» від гр. ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 у неї виник конфлікт з гр. ОСОБА_1 , з яким триває розлучення, заявниця в будинку змінила замки, зачинилась в будинку та не впускає чоловіка, чоловік викликав охоронну фірму.

17.08.2024о 04:53 год. ОСОБА_2 зателефонувала і повідомила поліцію по лінії «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 у неї виник конфлікт з гр. ОСОБА_1 , з яким триває розлучення.

17.08.2024о 07:04 год. ОСОБА_2 повторно зателефонувала і повідомила поліцію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_1 під час конфлікту вивернув руку, замахувався, забрав телефон та видалив відео.

За результатами виїзду на місце, 17.08.2024 року працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 оформлений протоколом серії ВАД № 081717 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 17.08.2024 року о 07:00 год. за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою, хапав за руки та намагався вивихнути пальця руки, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав потерпілій особі умисні дії, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю, фізичного болю та психологічних страждань.

Крім того, по даному факту працівниками патрульної поліції складено терміновий заборонний припис серії АА № 302031, згідно з яким ОСОБА_1 до 11.00 год. 22.08.2024 року, у зв`язку з вчиненням домашнього насильства зобов`язано залишити місце проживання (перебування) ОСОБА_2 ; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 , заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 .

Згідно довідки № 6474, виданою 17.08.2024 КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради» у ОСОБА_2 встановлено діагноз: розтягнення зв`язок капсульно-зв`язкового апарату І пальця лівої кисті.

За змістом положень ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Однак, суддя місцевого суду при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП вказаних вимог не дотримався, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

За результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов однозначного висновку про те, що висновки судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП є передчасними, а по суті необґрунтованими, зміст постанови суду не відповідає процесуальним вимогам, оскільки не містить встановлених судом обставин справи, а мотивувальна частина, не містить належного та переконливого обґрунтування.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 081717 від 17.08.2024 року, ОСОБА_1 17.08.2024 о 07:00 год. за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою, хапав за руки та намагався вивихнути пальця руки, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав потерпілій особі умисні дії, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю, фізичного болю та психологічних страждань.

Факт заподіяння потерпілій ОСОБА_2 фізичного болю та тілесних ушкоджень підтверджується довідкою № 6474, виданою 17.08.2024 КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради» про те, що ОСОБА_2 встановлено діагноз: розтягнення зв`язок капсульно-зв`язкового апарату І пальця лівої кисті.

Висновки суду про те, що вказана довідка є неналежним доказом, оскільки бланк цієї довідки не відповідає номенклатурі Додатку 4, на думку апеляційного суду є непереконливими, а по суті безпідставними.

ОСОБА_2 , у зв`язку травмою руки мала право і звернулася за медичною допомогою до відповідного медичного закладу, отримала документ з усіма необхідними реквізитами, печаткою та підписом лікаря, для подальшого лікування могла більше нікуди і не звертатись, про те це не виправдовує ОСОБА_1 і не свідчить про відсутність у його діях ознак притаманних домашньому насильству, як зазначив суддя у своєму рішенні.

Дані які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, заява ОСОБА_2 про застосування термінового заборонного припису, письмові поясненнями ОСОБА_2 до протоколу, інформація про високий ризик вчинення домашнього насильства, пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні, інформація про кількість звернень ОСОБА_2 до правоохоронних органів за захистом своїх прав та законних інтересів, довідка з лікарні про завдані ОСОБА_2 тілесні ушкодження, а також аудіо запис «розмови» ОСОБА_1 з ОСОБА_2 17.08.2024 року, на думку апеляційного суду з об`єктивністю свідчать про те, що у діях ОСОБА_1 вбачаються явні ознаки психологічного, економічного та фізичного насильства стосовно ОСОБА_2 .

Наведені обставини потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КупАП.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173 -2 КУпАП.

Разом з цим, положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 17.08.2024 року, отже на момент апеляційного розгляду минув тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.7 ст.247 КУпАП слід закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв`язку із закриттям справи без накладення адміністративного стягнення, враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП, не підлягає сплаті судовий збір.

Керуючись ст. 38, 245, 247, 251, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Калінки-Бондар О.Б. строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Калінки -Бондар О.Б. - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2024 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д. Л. Іванов