ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 Справа №607/23313/24 Провадження №3/607/221/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152075 від 16 жовтня 2024 року, водій ОСОБА_1 16 жовтня 2024 року об 16 год. 36 хв. по вул. Микулинецька, 106, керував автомобілем Kia Sorento, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 ARLM0313, (повірка дійсна до 04 червня 2025 року), що підтверджується тестом №617 від 16 жовтня 2024 року, результат огляду 0,54‰ проміле. З результатом огляду згідний. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

26 грудня 2024 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Михалюк В. І. надіслав на електронну пошту суду заперечення, в яких просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів вчинення правопорушення. На обґрунтування заперечення вказує, шо аналіз протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів, які долучені до справи, зокрема відео, дають підстави говорити про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, працівниками патрульної поліції була порушена процедура освідування, а саме після освідування на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального приладу ОСОБА_1 не було запропоновано проїхати до медичного закладу для огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Коли працівнику поліції було звернуто увагу на цьому факті, він сказав: «те, що ви хочете - мене не хвилює».

Протокол про адміністративне правопорушення складено о 17.33 год. 16 жовтня 2024 року, а вже о 19.05 год. того ж дня ОСОБА_1 звернувся в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР з особистою заявою про проведення йому токсикологічного дослідження на наявність алкоголю та наркотичних речовин.

О 19.05 год. 16 жовтня 2024 року відібрано кров у ОСОБА_1 , а о 19.40 год. видано Результати лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю № 710 від 16 жовтня 2024 року, результат - «При дослідженні взірця крові газохроматографічним методом етилового спирту не знайдено».

Також о 19.15 год. 16 жовтня 2024 року розпочато та о 19.30 год. 16 жовтня 2024 року закінчено проведення токсикологічного дослідження та надано Результат токсикологічного дослідження № 1114 згідно якого - «В сечі наркотичних речовин та солей не виявлено».

Відтак, адвокат Михалюк В. І. вважає достатніми вищенаведені доводи та просить закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Михалюк В. І. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1. ст. 247 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП додані: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152075 від 16 жовтня 2024 року; матеріалами відеозапису; результат газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM0313 із показником 0,54 ‰ від 16 жовтня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 жовтня 2024 року; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 074808324, чинне до 04 червня 2025 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3277766 від 16 жовтня 2024 року; рапорт інспектора ВБДР УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Лілії Кондрат від 16 жовтня 2024 року.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплений у КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрована в Мінюсті України 10 листопада 2015 року № 1408/27853), розділах ІІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11 листопада 2015 за № 1413/27858) (далі Інструкція) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17 грудня 2008 року №1103) (далі Порядку).

Згідно п. 6 розділу І. Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськоакушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. п. 3, 4 розділу ІІІ, п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 8 розділу II Інструкції на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається направлення, форма якого наведена в додатку 1 Інструкції.

На відеозаписі з місця вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано, що до водія ОСОБА_1 , після зупинки його автомобіля, підійшли працівники поліції та повідомили про порушення ПДР. В ході розмови з водієм поліцейськими було повідомлено про запах алкоголю від водія, на що останній відповів, що алкоголь він вживав вчора, проте зараз вживає льодяники від болів у горі, які і можуть бути причиною специфічних запахів. Водію було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest, на що водій погодився. Можливість проходження огляду у медичному закладі працівниками поліції водію не було роз`яснено. Після проходження огляду, результат тесту 0,54‰, працівники поліції уточнили чи водій не вживав алкоголю цього дня та чи згідний з результатом, на що ОСОБА_1 повідомив, що алкоголю у цей день не вживав, а з результатом згідний. В подальшому працівники поліції зачитали ОСОБА_1 його права та попросили залишатися на місці та очікувати оформлення матеріалів, а також повідомили, що йому необхідно викликати водія, який зміг би забрати його автомобіль. Незабаром на місце зупинки прибула третя особа, яка повідомила ОСОБА_1 , що він може пройти огляд в лікарні. Водій ОСОБА_1 звернувся до працівників поліції щодо проходження огляду у медичному закладі, оскільки з результатами він не згідний. Працівниками поліції відмовили водію у проходженні огляду у медичному закладі, оскільки матеріали справи перебували у процесі складання. В подальшому водій відмовився від отримання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки був незгідний з результатом та хотів пройти огляд у медичному закладі.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений і чітко визначений наступними нормативними документами:

- ст. 266 КУпАП; Інструкцією та Порядком, на які суд покликався вище.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4, 6, 7, 8 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Положеннями п. 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський зобов`язаний дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів.

В даному випадку на відеозаписі зафіксовано, що спочатку водій погодився з результатами, проте працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 можливість проходження огляду у медичному закладі. Коли ОСОБА_1 про це стало відомо від третьої особи, він звернувся до працівників поліції, оскільки мав намір пройти огляд у медичному закладі, бо не погоджувався з результатами освідування. Працівниками поліції було відмовлено водію у проходженні огляду у медичному закладі з тих підстав, що матеріали перебувають у процесі складання. Натомість, у матеріалах справи наявне направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОЦСКЗ» від 16 жовтня 2024 року, у якому вказано, що особу для огляду у медичний заклад доставив інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старший лейтенанта поліції Бабин Назарій, що суперечить подіям, які зафіксовані на бодікамері працівників поліції.

Також слід враховувати і самостійне звернення водія ОСОБА_1 до медичного закладу та проходження ним огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОЦСКЗ», яке свідчить, що водій не погоджуючись з результати газоаналізатора та отримавши відмову працівників поліції на проходження огляду в медичному закладі, самостійно звернувся туди для спростування результатів газоаналізатора.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, процедура проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не була завершена.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що достатніх, належних і допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «Алленеде Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно особи, яка притягається о адміністративної відповідальності, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152075 від 16 жовтня 2024 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О. Герчаківська