Провадження № 3/193/11/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участі: секретаря судового засідання Хомич Н.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Щербачова А.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мар`є-Дмитрівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого на ТОВ "Юністіл" оцинковувачем, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як видно з протоколу, серії ЕПР1 №186653, про адміністративне правопорушення, складеного 02.12.2024 інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області ст.. лейтенант поліції Живодьор В.М. за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 02.12.2024 о 00:55 год., водій ОСОБА_1 керував по вул.. Татарця, 21-А в с. Вишневе Софіївської ОТГ Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області автомобілем «ВАЗ 21070», н/з НОМЕР_2 та маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він дійсно в ніч на 02.12.2024 вживав алкогольні напої на святкуванні Дня народження свого товариша, після чого він разом з іншими сімома друзями поїхали покататися на автомобілі «ВАЗ 21070», який належить його матері, але за кермом автомобіля був не він, а один з його друзів. Однак по дорозі їх зупинили працівники поліції за те, що не горів задній лівий габаритний сигнал, і, забравши водія до патрульного автомобіля, працівники поліції стали складати відносно нього адміністративні матеріали. У цей час у автомобілі «ВАЗ 21070» залишилися сидіти він ( ОСОБА_1 ) та решта друзів, але через тісноту у автомобілі хтось раптово зачепив ручні гальма і він покотився вперед не більше двох метрів, у цей час він перебуваючи на задньому сидінні швидко зреагував та зупинив його затягнувши знову ручні гальма. Відтак, наголосив, що дійсно у стані сп`яніння був, але автомобілем не керував.

В судовому засіданні захисник Щербачов А.П., посилаючись на відсутність належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, просив закрити провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно дост. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки поліцейським під час фіксації процедури огляду використовувались спеціальні технічні засоби відеозапису,саме такі докази-відеозаписи-є допустимими доказами, на підставі яких суд перевіряє відповідність вимогам закону процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Під час дослідження відеозаписів, наданих до матеріалів справи вбачається, що поки працівники поліції складали адміністративні матеріали відносно одного з молодих чоловіків, транспортний засіб «ВАЗ 21070», який стояв попереду патрульного автомобіля, кормою до нього, став котитися вперед, але двигун при цьому не був запущений. Потім прокотившись не більше двох метрів, загорілися задні сигнальні вогні гальмування і автомобіль зупинився. На наступних відео файлах було видно, що пасажири цього автомобіля, друзі ОСОБА_1 , стали вказувати на те, що саме останній сів за кермо автомобіля і зняв його з передачі, тому він і покотився. Сам ОСОБА_1 на відеозаписі виправдовувався перед працівниками поліції за те, що у автомобілі пасажирам стало дуже холодно, багато з них були без верхнього одягу, тому щоб зігрітися він хотів запустити двигун лише для того щоб увімкнути пічку, не маючи при цьому жодних намірів кудись рухатись. Проте у автомобілі не працювали ручні гальма і після зупинки попередній водій поставив його на передачу, щоб він не покотився. Тому, щоб запустити двигун він вижав щеплення, але в цей момент автомобіль, знявшись з передачі, покотився вперед кілька метрів через що він злякався і відразу зупинив його, так і не встигнув його завести. Після чого працівники поліції почали звинувачувати ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився, пояснивши, що він транспортним засобом не керував.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно диспозиції ч.1ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Між тим, суду не надано жодного доказу, якій би вказував на те, що ОСОБА_1 умисно вчиняв дії спрямовані на приведення у рух транспортного засобу, у тому числі з запуском його двигуна.

Так, наведені обставини не дають змоги суду однозначно оцінити його дії як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Розглядаючи дану справу і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»). Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Стандарт доведення "поза розумним сумнівом" означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Також відповідно до п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Інших доказів, які б свідчили про вину ОСОБА_1 не надано, тому факт вчинення ним адміністративного правопорушення не доведено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд обмежений тільки тими доказами, що безпосередньо містяться в справі, і яких на думку суду є недостатньо для встановлення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тому дійшов висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутності події і складу цього правопорушення.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець