Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1733/24 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Номер провадження №33/4805/114/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Шень К.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Шень Катерини Федорівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 11 серпня 2024 року о 03-21 год в м. Олевську по вул. Свято-Воздвиженській Коростенського району, Житомирської області керував транспортним засобом автомобілем марки Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, характерні рухи тіла та незрозуміла мова. Від проходження тесту в КНП «Олевська ЦЛ» ОМР відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Шень К.Ф. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 на момент зупинки автомобіля ознак наркотичного сп`яніння. Районним судом не взято до уваги порушення працівниками поліції та лікарем закладу охорони здоров`я процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, лікар відмовилась провести дослідження наданого їй біологічного матеріалу, а працівник поліції вилив його, відібрати інші зразки біологічної речовини не пропонували, а сам водій був не обізнаним щодо порядку проходження такого огляду. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, а огляд проведено через 1-30 год після зупинки транспортного засобу. Крім того, до матеріалів справи не долучено жодного доказу відсторонення водія від керування транспортним засобом та вилучення посвідчення водія. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина - недоведена.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Шень К.Ф., яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, доходжу наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001308 від 11 серпня 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я Олевської ЦЛ за виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду відмовився; розпискою про роз`яснення прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; рапортом начальника СРПП ВП №2 Коростенського РУП у Житомирській області капітана поліції Михалець Миколи від 11 серпня 2024 року; відеозаписом фіксації правопорушення та оформлення адміністративних матеріалів.

На думку апеляційного суду вказані докази узгоджуються з відеозаписами з портативного реєстратора працівників поліції, долученими до матеріалів справи, згідно яких працівники поліції підійшли до автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , встановили особу водія ОСОБА_1 , повідомили причини зупинки транспортного засобу (порушення комендантської години). Також перевірили багажне відділення та салон автомобіля. Разом з тим, у працівників поліції виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, запитали чи той нічого не вживав. ОСОБА_1 категорично заперечив, погодився поїхати до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У приміщенні КНП «Олевської ЦЛ» водій ОСОБА_1 за зачиненими дверима вбиральні здав зразки на аналіз, проте після надання їх медичним працівникам у останніх виник сумнів, що надана рідина є сечею, оскільки на мала характерного кольору і запаху та надано не в достатній кількості. Оскільки зразки надані водієм добровільно без присутності працівника поліції, ОСОБА_1 запропонували повторно у присутності поліцейського надати зразки для проведення тесту на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_1 категорично заперечив, вказав, що вже надав зразки, повторно не може і не бажає це робити, отримав роз`яснення, що відмова надавати зразки сечі буде розцінюватись працівниками поліції як відмова від проходження огляду. Після тривалих безрезультатних умовлянь, на водія ОСОБА_1 складено протокол серії №ААБ № 001308 від 11 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобу відсторонений.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними, допустимими та достатніми.

На думку апеляційного суду, заявлені під час апеляційного розгляду доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Шень К.Ф., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу. З протоколом ознайомлено водія, який надав письмові пояснення, що заперечує проти протоколу, виконав усі вимоги поліцейських, проте надані аналізи вони знищили.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Твердження сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та недоведеність перебування водія у такому стані є безпідставними. Так, у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Разом з тим, перелік ознак, за якими у поліцейських виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: розширені зіниці очей, характерні рухи тіла, не зрозуміла мова. Крім того, пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Працівники поліції зауважили водію на розширені зіниці та тремтіння рук, що є ознаками наркотичного сп`яніння як підстави для вимоги про проходження відповідного огляду.

Доводи апеляційної скарги, що від проходження огляду у лікарні він не відмовлявся, спростовуються відеозаписами, оскільки працівники поліції та лікарні використали всі можливі інструменти для спонукання водія у проходженні процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 надані вичерпні роз`яснення, що відмова надавати зразки сечі буде розцінюватись працівниками поліції як відмова від проходження огляду. Тому апеляційний суд погоджується з оцінкою судді районного суду, що ОСОБА_1 упродовж години не вчинено жодної активної дії з метою належного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На думку апеляційного суду, відмова ОСОБА_1 надати біоматеріал у достатній кількості та під контролем працівників поліції свідчить про спробу ухилитися від притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості на спростування підозр поліцейських про його перебування у стані наркотичного сп`яніння пройти медичний огляд.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що він дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку у медичному закладі, що підтверджується вищевказаними відеозаписами. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду був причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи скаржника щодо відсутності у матеріалах справи доказів відсторонення його від керування транспортним засобом та вилучення посвідчення водія не впливають на звільнення його від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Разом з тим, закон не передбачає обов`язкового вилучення транспортного засобу за умови находження водія у стані наркотичного сп`яніння. Матеріали справи містять відповідну розписку, проте з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису складених щодо нього адміністративних матеріалів.

Працівниками поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушення прав ОСОБА_1 під час його огляду у медичному закладі.

Вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовано.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді районного суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шень Катерини Федорівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь