Справа № 209/130/25
Провадження № 3/209/99/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Корнєєва І.В., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року в провадження судді Корнєєвої І.В. з ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 641162 від 17.12.2024 року зазначено, що 17 листопада 2024 року о 01.17 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання опікунських обов`язків щодо виховання неповнолітнього підопічного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому систематично купила та передавала тютюнові вироби для вживання підопічним, внаслідок чого була завдана фізична шкода останньому, чим ОСОБА_1 порушила ст.12 ЗУ України "Про охорону дитинства".

В судове засідання, призначене на 27.01.2025 року о 13.20 годині, ОСОБА_1 з`явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, просила її суворо не карати.

Відповідно до ст. 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 641162 від 17.12.2024 року, довідку за матеріалом ЄО №16671 від 17.12.2024 року, рапорт, акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.12.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , рішення Виконавчого комітету Днфіпровської районної у м.Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області від 17.07.2013 року, суд встановив, що ОСОБА_1 винна в ухиленні опікуна від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітнього підопічного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підстав для закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 судом не встановлено, також відсутні підстави для застосування ст. 22 КУпАП.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

За перелічених фактичних обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушниці, ступінь її вини у вчиненні за адміністративного правопорушення, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім засобом для ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самою правопорушницею, так і іншими особами, є адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме у вигляді у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 184, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Строк пред`явлення постанови для виконання - три місяці - з дня її винесення.

Суддя І.В. Корнєєва