Справа № 138/85/25
Провадження №:3/138/76/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Могилів - Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника Кушнеренка І.В.,розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, -

за ч.1 ст.185-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП, згідно якого 31 грудня 2024 року о 17 год 05 хв на напрямку н.п. Серебрія (Україна) н.п. Волчинець (Р.Молдова), автошлях Муровані-Курилівці-Могилів-Подільський, прикордонний знак № 0124, останній, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: на неодноразово повторювану законну вимогу прикордонного наряду «Група реагування» пред`явити документи, що посвідчують особу, громадянин ОСОБА_1 відповів відмовою та нецензурно образивши прикордоннока намагався втекти, на вимогу зупинитись ОСОБА_1 не відреагував, чим порушив ч.2 ст.23 Закону України «Про державну прикордонну службу».

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а вину в інкримінованому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 31.12.2024 виконував замовлення як таксист, тобто віз людей, та у той час коли пересувався по території Могилів-Подільського району Вінницької області, його автомобіль обігнав чорний джип, перегородив йому дорогу. З вказаного автомобіля вийшли невідомі люди в цивільному та одразу почали бити по транспортному засобі, вибили скло в автомобілі. Вважаючи, що на нього чиниться розбійний напад розвернув свій автомобіль та почав рух в іншому напрямку. В цей час дорогу дорогу перегородив інший автомобіль білого кольору, таким чином, рух ОСОБА_1 перегородили з обох сторін. З білого транспортного засобу також вийшло декілька осіб в цивільному. Всі хто був автомобілі з ОСОБА_1 , витягли, поклали на землю та почали наносити тілесні ушкодження. Жоден із осіб з вказаних двох автомобілів не представився та не пред`являв будь-яких посвідчень. Пізніше приїхав слідчий поліції, затримав ОСОБА_1 та доставив до приміщення поліції. У відділку поліції складався протокол про затримання, після того прийшла невідома особа у військовій формі, представилась військовослужбовцем прикордонної служби та давала на підпис протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 заперечував факт вчинення непокори та просив залучити йому захисника, але йому повідомили, що на захисника він має право лише в суді.

Свідок ОСОБА_2 - офіцер (оперуповноважений) ПОРВ (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону, суду дав покази, згідно яких 31.12.2024 приблизно в обід, надійшла оперативна інформація про те, що невідома особа, здійснюватиме доставлення до м. Могилева-Подільського, зокрема до державного кордону, невідому кількість осіб, для незаконного перетину кордону. З метою опрацювання оперативної інформації виїхали та розгорнули контрольний пост, неподалік повороту в напрямку н.п. Муровані-Курилівці. Підтвердив, що зупинку транспортного засобу здійснював військовослужбовець, що був у форменому одязі, але прізвища останнього не знає. Особа не виконала вимогу про зупинку, щось вигукнула, розвернулась і стала тікати в напрямку м. Вінниця та була затримана орієнтовно за 1-2 км. від місця зупинки. В автомобілі було виявлено осіб, які підтвердили свою мету незаконно перетнути кордон. Було здійснено повідомлення про можливе скоєння кримінального правопорушення, передбачене ст. 332 КК України. СОГ прибула на місце за 30 хвилин, здійснила затримання ОСОБА_1 .. Підтвердив, що рапорт написав пізніше, протокол складав, оскільки був очевидцем скоєння адміністративного правопорушення. Які докази було долучено до протоколу не знає, цим займається окремий відділ. Пояснив, що протокол складався у відділі прикордонної служби, особі було надано можливість залучити захисника, якою останній не скористався. Підтвердив, що в протоколі зазначив орієнтовний час вчинення правопорушення, точний час не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_3 оперуповноважений прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону, дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_2 , згідно яких був очевидцем скоєння адміністративного правопорушення. Прізвище військовослужбовця, який здійснював зупинку транспортного засобу не знає. Свідком складання протоколу про адміністративне правопорушення не був.

Захисник Кушнеренко І.В. в судовому засіданні заявивклопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що протокол складений з грубим порушенням вимог КУпАП, а обставини правопорушення, викладені у протоколі, не підтверджені достатніми та достовірними доказами (рапорт належним чином не оформлений, складений після складання протоколу, не містить резолюції посадової особи, на чиє ім`я його складено). Сторона захисту звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не забезпечено право на захист. Крім того, сторона захисту звертає увагу суду на час вчинення адміністративного правопорушення зазначеного в протоколі 17 год 35 хв. Разом з тим, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.12.2024, в період з 16 год 30 хв до 21 год 05 хв ОСОБА_1 в порядку ст.208 КПК України затримано, тобто з 16 год 30 хв 31.12.2024 ОСОБА_1 був затриманий слідчим поліції, перебував під повним його контролем.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №332730 від 31.12.2024, в якому викладено обставини правопорушення; рапорт офіцера (оперуповноважений) ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_2 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_4 про обставини вказаного правопорушення.

Заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч.1 ст.185-10 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Розпорядження та вимоги осіб, які зазначені в диспозиції статті, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитись в їх компетенції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому полягали законні вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби та в чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 цим законним вимогам. Також відсутні відомості про те, що працівники Державної прикордонної служби України пред`явили ОСОБА_1 саме законні вимоги або розпорядження.

Під час оформлення матеріалів справи, не встановлено хто з військовослужбовців пред`явив законну вимогу, не надано доказів того чи перебував військовослужбовець при виконанні обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, чи були його розпорядження, вимоги законними.

Вказане позбавляє суд можливості спростувати позицію захисту, що всі особи були в цивільному одязі, перегородили дорогу транспортними засобами, не пред`явили документи, тому ОСОБА_1 злякався і намагався втекти, не усвідомлюючи, що здійснює злісну непокору військовослужбовцю ДПСУ. Тобто, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-10 КУпАП, так як відсутня суб`єктивна сторона вина у формі умислу.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №332730 від 31.12.2024 ОСОБА_1 31 грудня 2024 року о 17 год 05 хв на напрямку н.п. Серебрія (Україна) н.п. Волчинець (Р.Молдова), автошлях Муровані-Курилівці-Могилів-Подільський, прикордонний знак № 0124, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: на неодноразово повторювану законну вимогу прикордонного наряду «Група реагування» пред`явити документи, що посвідчують особу, громадянин ОСОБА_1 відповів відмовою та нецензурно образивши прикордонника намагався втекти, на вимогу зупинитись ОСОБА_1 не відреагував.

Даних про те, кому ж саме з військовослужбовців прикордонної служби з боку ОСОБА_1 чинилась злісна непокора. Пояснення осіб, які приймали участь в затриманні до справи також не приєднані. Отже вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, не виконані.

Органом, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не дотримано вимог щодо його належного оформлення та забезпечення обставин його доведення відповідними доказами.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вказаної норми в протоколі невірно зазначено час скоєння адміністративного правопорушення, а в ході судового розгляду не вдалося усунути вказану розбіжність.

Сторона захисту стверджує, що 31.12.2024 о 17 год 05 хв ОСОБА_1 не міг вчинити вказане правопорушення, так як був затриманий працівниками поліції.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З наданих до суду доказів неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08 лютого 2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Аналогічна норма міститься також устатті 62 Конституції України.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.185-10, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП, (протокол серії ПдРУ №332730 від 31.12.2024) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М.Савкова