Справа № 703/6594/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , не працює

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 26.10.2024 в період з 19-50 год до 20-30 год, перебуваючи на вулиці біля будинковолодіння за адресою АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, висловлювалася нецензурною лайкою у бік ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян, а також кидала камінням в бік вказаного домоволодіння, внаслідок чого розбила три вікна в будинку, заподіявши матеріальну шкоду.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за допомогою смс-повідомлення на контактний номер її мобільного телефону, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, а також вказаний в її заяві про виклик її для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно з довідками про доставку смс-повідомлень, виклики до суду доставлені на вказаний номер телефону 16.12.2024 о 14:17:56, а також 03.01.2025 о 08:40:35. Як вбачається з письмових матеріалів, була повідомлена про факт розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності в суді, що підтверджується її підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні «Чернов проти України» (заява № 16432/10) ЄСПЛ констатував, що як встановлено раніше у справі «Ігор Тарасов проти України» (заява № 44396/05 від 16.06.2016, пункт 25), що адміністративне правопорушення «дрібне хуліганство», передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підпадало під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції (п. 41).

Отже при розгляді справи судом мають бути застосована процедура та дотримані гарантії прав осіб, прирівняні до таких під час кримінального провадження.

Відповідно до рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки.

З матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відтак в суду відсутні підстави застосовувати до неї привід для участі в розгляді справи.

Оскільки ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про розгляд справи, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, станом відомого провадження не цікавилася, не може бути доставлена приводом для участі в розгляді справи, суддя відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Зі змісту статті 296 КК та судової практики Верховного Суду (постанова Великої Палати від 03 липня 2019 року №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19), вбачається, що кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється в людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла (пункт 5 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №10 «Про судову практику у справах про хуліганство»).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Як убачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_1 полягали в нецензурній лайці в громадських місцях, що порушують громадський порядок і спокій громадян, а також під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт заподіяння її діями шкоди майну потерпілої особи, що виразилося в розбитті вікон в будинку. З аналізу наведених вище норм права та правових висновків вбачається, що заподіяна внаслідок хуліганських дій майнова шкода не вказує на обов`язкову наявність ознак «особливої зухвалості чи виняткового цинізму», відтак не є елементом складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, не виключає адміністративної відповідальності.

Як визначено ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Отже своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №024553 від 12.11.2024, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення 26.10.2024;

- даними рапорту поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 26.10.2024, згідно якого 26.10.2024 близько 20:44 за адресою АДРЕСА_2 , невідомі особи повибивали вікна;

- даними рапорту поліцейського відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 27.10.2024 про те, що за заявою жительки буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_3 напередодні, 26.10.2024 сусіди з будинку АДРЕСА_3 вибили вікна в її будинку;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26.10.2024, згідно яких 26.10.2024 близько 20-30 год ОСОБА_1 разом із невідомим чоловіком вибили скло в будинку ОСОБА_2 що за адресою АДРЕСА_2 ;

- показаннями свідка ОСОБА_3 про те, що 26.10.2024 близько 19-50 ОСОБА_1 розбила 3 вікна, кидаючи камінням в її будинок, що по АДРЕСА_2 . Цьому передував конфлікт останньої з ОСОБА_2 , в ході якого ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, висловлювалася в його бік нецензурною лайкою, погрожувала. Вказані події відбувалися на вулиці біля їх будинків, що знаходяться по сусідству;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що 26.10.2024 в нього виник конфлікт з ОСОБА_1 на грунті того, що вона була нетвереза та висловлювалася нецензурною лайкою щодо нього, коли перебувала біля його двору, а також перешкоджала йому заходити в двір. З нею був невідомий чоловік у військовій формі. Пізніше того ж дня чув їх крики на вулиці, коли виходив, побачив що ОСОБА_1 та кілька чоловіків кидали каміння в вікна його будинку, розбивши їх;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 про те, що 26.10.2024 бачив, як ОСОБА_1 проходячи по вулиці, голосно ображала та висловлювалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_5 , який живе по АДРЕСА_2 , а коли той вийшов з будинку між ними відбулася сварка. Пізніше ситуація повторилася, але з ОСОБА_1 був чоловік у військовій формі. Приблизно о 20-30 год того ж дня чув шум на вулиці, коли вийшов то чув крики ОСОБА_1 та звуки розбиття скла.

Зазначені докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони отримані у визначеному процесуальним законом порядку.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена повністю.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні відомості про особу порушниці, приймаючи до уваги ступінь її вини, сімейний та майновий стан, наявність обставини, що обтяжує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють особу, на яку накладається адміністративне стягнення, від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 173, 252, 280, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Сміла 21081100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023753 код класифікації: 21081100).

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Овсієнко