Справа №585/722/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євтюшенкова В.І
Номер провадження 33/816/320/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/722/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.10.2024, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили поза розумним сумнівом факт керування ним т/з, він т/з не керував, на момент приїзду поліцейських перебував біля автомобіля, двигун якого не працював, показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 містять ряд суперечностей щодо обставин керування ним т/з, а показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з цього приводу були проігноровані суддею без надання належної оцінки. Відеозапис також не доводить факту керування ним т/з і отриманий з грубим порушенням вимог закону.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.10.2024 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 12.02.2024 о 14:15 по вул. Конотопська в м. Ромни Сумської області ОСОБА_3 керував т/з ВАЗ-21013, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів) і відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на визначення стану сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 284632 від 12.02.2024, суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку, що водій ОСОБА_3 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно установленого порядку відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і, окрім протоколу, об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_9 (поліцейський Роменського РВП ГУНП в Сумській області), згідно яких він разом з іншим поліцейським прибув на вул. Конотопська в м. Ромни за викликом з чергової частини про те, що до магазину приїхав водій ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ зеленого кольору в стані алкогольного сп`яніння. На місці події були власники магазину, з якими у ОСОБА_3 виник конфлікт з приводу придбання продуктів харчування та спиртного. Сам ОСОБА_3 стояв біля машини. Він роз`яснив останньому його права, склав на нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки водій мав ознаки алкогольного сп`яніння і ледве стояв на ногах. ОСОБА_3 говорив йому, що не він був за кермом, а його привіз товариш, прізвища товариша не називав, але біля т/з нікого не було. Особисто він не бачив ОСОБА_3 за кермом, а факт керування т/з встановив з пояснень свідків. Свідка ОСОБА_10 допитував особисто він, а іншого свідка інспектор ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , згідно яких він є приватним підприємцем і стояв біля свого магазину, коли до нього під`їхала машина ВАЗ, водій якої був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водій пішов у магазин, а коли вийшов з магазину, то за ним вийшла його дружина, яка сказала, що не пустить ОСОБА_3 за кермо, бо він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 хапав його дружину за куртку, ображав її. Повз них проходили двоє молодих поліцейських, які стали з`ясовувати, що трапилось, сказали, що приїде наряд поліції, складали якісь документи. ОСОБА_3 кричав, що не їхав і що його забере товариш. Але насправді він приїхав сам, нікого поруч не було і за 15 хвилин спілкування ніхто до нього так і не приїхав. Він з дружиною весь цей час стояли біля магазину. Його дружина викликала поліцію і говорила ОСОБА_3 , що не пустить його п`яним за кермо;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_10 , яка також повідомила, що ОСОБА_3 намагався купити в магазині пляшку горілки, але у нього не вистачило грошей. Вона сказала продавцям, щоб йому горілку не продавали, але останній почав лаятись вже на неї, висловлюватись нецензурними словами, хапав її за куртку. Вона повідомила ОСОБА_3 , що не дасть йому сісти за кермо. Близько 14:13 вона викликала поліцію. Конфлікт продовжувався біля магазину і тривав 30 хвилин. Бачила, як поліцейський складав протокол, вона підписувала, надавала пояснення, писали про керування автомобілем у нетверезому стані. У протоколі про адмінправопорушення вона теж ставила свій підпис;

- відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини прибуття поліцейських на виклик, спілкування з ОСОБА_3 , який заперечив факт керування ним т/з і на вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння відмовився (а. с. 7).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

У разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатом, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).

Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування водія ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання поліцейськими самої процедури відповідного огляду, що повністю відповідає імперативним вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати (п. 2.5 ПДР), так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971).

Відеозапис події правопорушення є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм забезпечення можливості проходження водієм ОСОБА_3 огляду на стан сп`яніння, а тому відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порушення приписів п. 2.5 ПДР цілком логічно завершилось складенням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні цього протоколу дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси ОСОБА_3 як учасника дорожнього руху. При цьому вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно установленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, відомості про відмову ОСОБА_3 від ознайомлення та його підпису.

З огляду на викладене, із самих відеозаписів є очевидним, що вони здійснювалися поліцейськими, які оформлювали адміністративний матеріал, а той факт, що зафіксовані на них події за участю ОСОБА_3 мали місце та стосуються саме цієї справи, ніким не оспорюється, тому доводи апеляційної скарги про недопустимість цих відеозаписів як доказу задоволенню не підлягають. При цьому доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Здійснена апеляційним судом перевірка і аналіз зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_3 керував т/з та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, внаслідок чого доводи апеляційної скарги з цих підстав на увагу не заслуговують і є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що т/з керував його товариш ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження викладених у протоколі фактичних обставин правопорушення суддя суду першої інстанції у постанові послалася на належні, допустимі та достовірні докази, що були наведені вище, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_3 поза розумним сумнівом.

Не заслуговують на увагу й твердження апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суддя суду першої інстанції необґрунтовано не прийняла до уваги показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що ОСОБА_3 т/з не керував, оскільки показання цих свідків не відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим в суді доказам, включаючи показанням свідків-очевидців ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які викликали поліцію.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість поліцейських відносно ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.10.2024 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов