№ 3/932/4808/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Ярощук О.В.,

за участі секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП

у с т а н о в и в:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 08.11.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159183 від 26.10.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу вбачається, що 15.09.2024 року об 11 год. 15 хв. у м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе, 32 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком № 3429 КП «ДБКЛПД» ДОР від 07.10.2024.

Таким чином водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відповідних клопотань чи заяв не надав, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимогам розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( стаття 1 КУпАП).

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

ОСОБА_1 був обізнаний щодо вищевказаної події щодо нього, тому зважаючи на це, мав реальну нагоду бути присутнім при розгляді справи, і в подальшому хоча б поцікавитись в Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

З огляду на викладене вище, враховуючи ігнорування ОСОБА_1 виклику до суду, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол серії ЕПР1 №159183 від 26.10.2024; відео з бодікамер патрульної поліції; рапорт співробітників поліції, висновок № 3429 КП «ДБКЛПД» ДОР від 07.10.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У той же час порядок огляду водія на стан сп`яніння встановлено у ст.266 КУпАП та деталізований у підзаконних актах.

Згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вивченням матеріалів адміністративної справи встановлено, що стосовно ОСОБА_1 26.10.2024 складено протокол серії ЕПР1 №159183 після отримання висновку № 3429 КП «ДБКЛПД» ДОР від 07.10.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу 15.09.2024 року об 11 год. 15 хв. у м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе, 32 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У пункті 10 протоколу ЕПР1 №159183 від 26.10.2024 року зазначено, що технічний запис здійснено на засіб відеозапису №472209. Це й же номер бодікамери вказаний і у рапорті співробітника патрульної поліції від 26.10.2024.

Згідно частини 1 статті 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

У судовому засіданні досліджено відеозапис із компакт-диску DVD-R, який знаходиться в матеріалах справи і встановлено, що він містить два файли поєднані між собою, які узгоджені між собою за контекстом, однак запис здійснено на бодікамери за №473547 та №473940, тобто на інші технічні засоби, ніж ті, які зазначені у протоколі.

За таких обставин суд не може взяти до уваги технічний відеозапис як доказ по справі, що узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17, де останній вказав про те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Окрім того, до матеріалів справи Відділом адміністративної практики не долучено направлення на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

У справах про адміністративні правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП суд повинен у т.ч. встановити факт керування особи у стані наркотичного сп`яніння, однак зважаючи, що записи із бодікамер №473547 та №473940, не являються доказами по вказаній адміністративній справі, суд позбавлений можливості встановити цей факт.

Суд звертає увагу, що не може у вказаних справах виступати стороною обвинувачення та самостійно збирати доказали, а сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

На цих підставах суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 , складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 9, 10,ч.1 ст.130,245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя О.В. Ярощук