Справа № 461/7534/24 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1714/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Туровича С.М.,

представника Львівської митниці Держмитслужби Банаха Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ДМС України Сліпенка Сергія Володимировича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Озера Дубровицького району Рівненської області який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 483 МК України закрито.

Згідно з протоколом про порушення митних правил, 18.08.2023 близько 01 год 37 хв через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці було здійснено пропуск в напрямку «виїзд з України» автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Транспортний засіб переміщувався смугою руху «зелений коридор».

Відповідно до частин 4, 5, 6 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Митними органами Республіки Польщі листами від 10.04.2024 № 0201-IGM.542.884.2023.7 (лист Держмитслужби від 15.04.2024 № 3/26-04/7/2664) та від 08.08.2024 № 0201-IGM.542.884.2023.12 (лист Держмитслужби від 13.08.2024 № 26-03/26-04/7/1828) повідомлено, що 18.08.2023 у пункті пропуску Долгобичув під час митного контролю автомобіля марки «Mercedes» з реєстраційним номером НОМЕР_2 було виявлено 23,4 кг бурштину загальною вартістю 46 800 злотих. Виявлений бурштин переміщувався в нішах під сидіннями водія та пасажира вказаного автомобіля. До листів митними органами суміжної сторони додано фотоматеріали, які підтверджують даний факт. Незаконне переміщення виявлених товарів здійснював громадянин ОСОБА_3 , який надав пояснення митним органам Республіки Польщі та визнав свою вину. Станом на 18.08.2023 вартість предметів порушення митних правил, за курсом НБУ 46 800 злотих відповідає сумі 416 866,32 гривень.

З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України вказаних товарів громадянин ОСОБА_1 викликався у Львівську митницю листами від 22.04.2024 № 20-03/20-07/10/11644 та від 06.05.2024 № 20-03/20-07/10/13126, однак у встановлений час не прибув та про причини неявки не повідомив

Таким чином, ОСОБА_1 18.08.2023 перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з постановою судді, представник Львівської митниці Сліпенко С.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову щодо ОСОБА_1 скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 416 866,32 грн з конфіскацією в дохід держави товару безпосереднього предмета порушення митних правил шляхом стягнення вартості цих товарів відповідно до ч. 2 ст.541 МК України.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митниці зазначає, що інформація щодо вартості предметів правопорушення отримана митницею в порядку, встановленому ратифікованими Україною міжнародними договорами.

Вважає, що посилання суду на відсутність в матеріалах справи відомостей про проведення перевірочних заходів щодо посадових осіб митниці не є предметом цієї адміністративної справи та не впливає на кваліфікацію встановлених протоколом про порушення митних правил обставин.

Звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_1 про те, що він, перебуваючи на «нейтральній» території, погодився перевезти пакунки невідомої особи, є неправдивими, оскільки у пункті пропуску «Угринів-Долгобичув» фізично відсутня «нейтральна територія».

Вказує, що відповідно до наданих польською стороною фотознімків, бурштин знаходився не просто під сидіннями, а був захований у конструктивні порожнини, що, на думку митного органу, свідчить про наявність у ОСОБА_1 умислу на переміщення товару шляхом приховування від митного контролю.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби України Банаха Р.В. на підтримання поданої апеляційної скарги, думку ОСОБА_1 та його захисника Туровича С.М., які вважають постанову судді законною та обґрунтованою, просить залишити таку без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП регламентується, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та /або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 1 ч. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суддею першої інстанції при розгляді матеріалів за протоколом про порушення митних правил, складеного відносно ОСОБА_1 дані вимоги закону дотримані, суддя, всебічно й повно дослідивши докази у справі, дійшов ґрунтовного висновку про відсутність в діях останнього складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суддя мотивував тим, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст. 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.6 постанови від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил не можливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України пов`язаного із переміщенням товарів через митний кордон України з з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів характеризується умислом.

Як вбачається протоколу про порушення митних правил №1084/20900/24 від 09.09.2024 ОСОБА_1 поставлено те, що останній 18.08.2023 перемістив через митний кордон України товари, а саме 23,4 кг бурштину загальною вартістю 416 866,32 грн, який знаходився в нішах під сидінням водія та пасажира автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Вищевказний протокол складений митним органом України виключно на підставі листів митних органів Республіки Польщі від 10.04.2024 № 0201-IGM.542.884.2023.7 (лист Держмитслужби від 15.04.2024 № 3/26-04/7/2664) та від 08.08.2024 № 0201-IGM.542.884.2023.12 (лист Держмитслужби від 13.08.2024 № 26-03/26-04/7/1828), згідно з якими повідомлено, що 18.08.2023 у пункті пропуску Долгобичув під час митного контролю автомобіля марки «Mercedes» з реєстраційним номером НОМЕР_2 було виявлено 23,4 кг бурштину загальною вартістю 46 800 злотих. Виявлений бурштин переміщувався в нішах під сидіннями водія та пасажира вказаного автомобіля. До листів митними органами суміжної сторони додано фотоматеріали, які підтверджують даний факт. Незаконне переміщення виявлених товарів здійснював громадянин ОСОБА_3 , який надав пояснення митним органам Республіки Польщі та визнав свою вину.

При цьому, сам ОСОБА_1 у суді першої та апеляційної інстанцій, заперечив факт вчинення порушення митних правил та пояснив, що через митний кордон України він не перевозив жодних товарів зазначених у протоколі, а виявлений представниками митних органів Республіками Польща бурштин він перевозив на прохання свого знайомого, який попросив його у «нейтральній зоні» перевезти цигарки за оплату, на що він погодився. Цей товар його знайомий поклав до автомобіля вже у «нейтральній зоні», тобто після перетину митного кордону. Що саме покладено до його автомобіля він не перевіряв.

Апеляційний суд погоджується з твердженням судді про те, що інші належні, допустимі та достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у матеріалах справи відсутні.

Як правильно зазначив суддя про те, що жодного належного та допустимого доказу, який засвідчує факт виявлення на території України бурштину у ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Окрім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вказану митним органом вартість товару, адже доводи митниці у цій частині ґрунтуються виключно на документах, де фігурує вартість товарів на території іншої країни.

З цього приводу слід відзначити, що переконливих даних про те, що наведені свідчення ОСОБА_1 є неправдивими в ході розгляду справи не здобуто. Зокрема, незважаючи на те, що об`єкт на якому за словами ОСОБА_1 відбулась передача товару перебуває під візуальним контролем митного органу, що видно із долученої до матеріалів справи схеми митного поста, жодних даних, які ставлять під сумнів наведені пояснення ОСОБА_1 не встановлено, як і не отримано відомостей про те, що такий факт не міг мати місце у «нейтральній зоні».

Також, матеріалами справи спростовуються твердження представника митниці у суді апеляційної інстанції про те, що під час проходження ОСОБА_1 митного контролю у режимі «зелений коридор» було проведено поверхневий огляд, у ході якого неможливо було виявити вищевказаний товар, адже з наданих самим митним органом матеріалів вбачається, що на момент огляду митниками РП автомобіля бурштин знаходився під сидіннями водія та пасажира, що не утруднювало його виявлення при відкритті дверей водія чи пасажира.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що будь-яких доказів, що ОСОБА_1 вчиняв дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю надано не було, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Під час розгляду даної справи як в місцевому, так і в апеляційному суді, не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Доводи апеляційної скарги представника митниці не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, яке є порушенням митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відтак висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням того, що матеріали справи не містять достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Львівської митниці Держмитслужби України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527, 530 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДМС України Сліпенка Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА