ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Арчаков Д.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Тицко Ю.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду виніс постанову про таке:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. До Херсонського міського суду Херсонської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення, а саме:

-протокол серії ВАД 090845 від 08.12.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в якому зазначено, що останній, 08.12.2024 року об 11 год. 10 хв., перебуваючи за місцем мешкання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою в бік потерпілої ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

-протокол серії ВАД 234575 від 03.08.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в якому зазначено, що останній, 03.08.2024 року, о 07 год. 00 хв., знаходячись за місцем проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою в бік потерпілої ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, хапав за руки, чим вчинив психологічне та фізичне насильство в сім`ї.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

2. З матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений.

3. В судове засідання 29.01.2025 року ОСОБА_1 з`явився. ОСОБА_1 зазначив, що потерпілій фізичною розправою не погрожував, а нецензурною лайкою висловлювались обидві сторони під час побутової сварки, що відбулась через побутову поведінку ОСОБА_1 , хапання за руки, як і будь-який інший фізичний вплив заперечував, зазначив, що за більше ніж двадцять років життя жодного разу не скривдив потерпілу. Свою позицію ОСОБА_1 підтверджує заявами про примирення останнього та потерпілої, що були подані до суду 21.01.2025 року і хоча ОСОБА_1 розуміє, що примирення сторін не передбачено як підставу для закриття справи, просить врахувати таку заяву як висловлення позиції потерпілої.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

4. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень надано такі докази:

- протокол серії ВАД 090845 від 08.12.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

- протокол серії ВАД 234575 від 03.08.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

- копії рапортів з фабулами ЄО;

- пояснення потерпілої ОСОБА_2 ;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- копія паспорту ОСОБА_1 .

На спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

- пояснення ОСОБА_1 від 29.01.2025;

- заяви сторін;

ІV. Оцінка Суду

5. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

6. Адміністративна відповідальність за частиною першою ст.173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, основним безпосереднім об`єктом домашнього насильства є суспільні відносини щодо захисту здоров`я як фізичного так і психологічного.

7. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить що неї насильство.

8. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 розділу I Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

9. В Законі також визначено, що запобігання домашньому насильству це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються

На підставі системного аналізу наведених в Законі визначень, суд переконаний, що для настання адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП раптової, що виникла за емоційним сплеском, сварки чи бійки між подружжям чи іншими особами, що разом проживають в рамках побутових відносин не достатньо.

10. Тобто, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, суд має встановити наявність ознак т.зв. «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення. І за наявності ознак таких стосунків суд може вирішити питання про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі поданих доказів.

11. Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів тощо, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

12. Відповідно до приписів ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

13. З наведеного вбачається, що природа наведеного конфлікту не містить ознак придушення волі або підкорення іншого з сім`ї, а сама сварка носить спонтанний побутовий характер, через що викладені обставини не можна розцінювати як домашнє насильство (див. п. 7, 8, 9, 10).

14. Відповідно до ст. 36 КУпАП, При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

15. Враховуючи вищевикладене, всебічно, повно дослідивши та проаналізувавши подані сторонами докази, звертаючи увагу на позиції та свідчення сторін, Суддя дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справах підлягають закриттю на підставі пункту першого частини першої ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 36, ч. 1 ст. 173-2, 247, 276-279,283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

1.На підставі ст. 36 КУпАП, об`єднати провадження у справах:

-Справа №766/12808/24 (провадження № 3/766/7203/24) за протоколом серії ВАД 234575 від 03.08.2024, складеним за частиною першою ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-Справа №766/21019/24 (провадження № 3/766/9195/24) за протоколом серії ВАД 090845 від 08.12.2024, складеним за частиною першою ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Об`єднаним провадженням присвоїти номер справи 766/12808/24, номер провадження 3/766/7203/24.

2. Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 173-2 КУпАП на підставі пункту першого статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

3. Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонським міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. В разі подачі апеляційної скарги, судове рішення набирає чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:Д. В. Арчаков