Справа № 307/135/25
Провадження № 3/307/81/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №022860 від 3 січня 2025 року вбачається, що 3 січня 2025 року о 23 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку №254 прикордонного знаку в межах прикордонної смуги (територія Тячівського району Закарпатської області) на відстані 400 метрів від державного кордону було виявлено громадянина України ОСОБА_1 при спробі незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Захисник Жовнерович О.В. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 21.01.2025 року подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП ОСОБА_1 , не визнає.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 перебуває на посаді фахівця (приймальника) відділення № 1 (Ужгород), що підтверджується витягом з наказу ТОВ «Нова Пошта» від 10.06.2024 № 116-к. За заявою ОСОБА_1 директору ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_1 надана частина щорічної відпустки на 14 календарних днів з 02 січня 2025 р. по 15 січня 2025 р. за період роботи з 29.01.2021 по 28.01.2022, з 29.01.2022 по 28.01.2023, що підтверджується витягом з наказу 10В «Нова Пошта» від 19.12.2024 № 254-В. 02.01.2025 ОСОБА_1 придбав квиток № НОМЕР_1 на пасажирський рейсовий автобус за маршрутом м. Ужгород (автовокзал «Центральний») - с. Татарів (зупинка «Вулиця Ворохтянська» (поворот до Ворохти).

Захисник зазначає, що 03.01.2025 о 19.30 ОСОБА_1 виїхав з автовокзалу у м. Ужгород до с. Татарів з метою відпочинку після робочого тижня та проведення вихідних днів на гірськолижному курорті «Буковель». Приблизно о 23:30 на блок - посту в районі м. Тячів пасажирський рейсовий автобус був зупинений військовослужбовцями, які здійснювали перевірку документів. На їх вимогу, ОСОБА_1 були надані всі наявні документи на ім?я ОСОБА_1 , зокрема: паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.05.2024 № 2106-, військово - облікові документи: військовий квиток та паперова форма військово - облікового документу із застосунку «Резерв» з діючою відстрочкою до 07.05.2025, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 18.05.2024 № 137 про звільнення у запас військовослужбовця строкової служби ОСОБА_1 , довідку військової частини НОМЕР_3 від 08.05.2024 № 444, студентський квиток серії НОМЕР_4 про навчання в Тернопільському національному технічному університеті імені Івана Пулюя, цифрові документи із застосунку «Дія»: паспорт громадянина України, ??Витяг з реєстру Сєверодонецької територіальної громади, ??довідка переселенця (довідка ВПО); картка платника податків. Також, у ОСОБА_1 серед документів була ксерокопія громадянина України для виїзду за кордон паспорту. Військовослужбовці звернули увагу, що ОСОБА_1 зареєстрований (місце проживання) в Луганській області, та зобов?язали вийти з автобуса для огляду речей та відпустили автобус.

Вказує, що після огляду речей затриманого ОСОБА_1 , який відбувався без присутності свідків, військовослужбовці, відібрали у ОСОБА_1 мобільний телефон, складали та заповнювали документи, один з яких надали ОСОБА_1 для підписання. Також, ОСОБА_1 пояснили, що він затриманий, проте відповідного процесуального документу не надали. ОСОБА_1 пояснив, що жодного правопорушення не вчиняв. Звернув увагу, що працює оператором відділення у м. Ужгороді ТОВ «Нова Пошта», з 02.01.2025 перебуває у відпустці, проте, всупереч усним поясненням ОСОБА_1 , в протоколі сержант ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_3 тимчасово не працює. Також, ОСОБА_1 надав переписку з колегами із застосунку Viber, які здійснювали бронювання для поселення в готелі гірськолижного курорту «Буковель», що підтверджують його намір відпочити у період відпустки, та відсутність мети (наміру) незаконно перетинати державний кордон.

Враховуючи вищезазначене, просить справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Разом з цим, просить проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 було виявлено на контрольному блок пості в межах 254 прикордонного знака.

З письмових пояснень інспектора відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 03.12.2025 року (як вказано в поясненнях) та яким складено протокол про адміністративне правопорушення вбачається, що 3 січня 2025 року о 23 год. 40 хв. останній перебував у прикордонному наряді «Контрольний пост». Близько 23 год. 25 хв. під час перевірки напрямку 254 прикордонного знаку, було виявлено жителя Луганської області, громадянин України: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході перевірки яких спрацював профіль ризику, №3 2024 01 (спроба незаконного перетину державного кордону), виявлений громадянин мав усні інструкції щодо перетину кордону через р. Тиса в подальшому до країн ЄС.

При цьому, ні з протоколу про адміністративне правопорушення, ні з письмових пояснень ОСОБА_2 не можливого встановити в який саме спосіб вказана особа здійснювала таку спробу та взагалі чи мала місце така спроба.

Аналізуючи в сукупності пояснення сержанта ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_1 , слід констатувати, що з цих пояснень можливо встановити місце виявлення ОСОБА_1 , а саме місце розміщення блок-посту в районі м. Тячів. Під час розгляду справи встановлено, що вказаний «Контрольний пост» розташований прямо на автошляху Н-09 національного значення, що починається в м. Мукачів, проходить через місто Тячів та закінчується в м. Львів. Саме ж по собі, існування у ОСОБА_1 усних інструкцій незаконно перетнути кордон, які не визначені у часі та способі такого виїзду, не може свідчити про вчинення спроби перетину державного кордону затриманою особою.

Посадовою особою, яка складала протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, обставин щодо місця затримання вказаної особи, яке знаходиться на дорозі міжрегіонального значення не враховано, хоч такі як встановлено під час розгляду справи, були основними доводами наявності у ОСОБА_1 умислу на спробу незаконного перетину кордону.

Крім цього, згідно надісланими захисником до заперечень копії документів, а саме копії витягу з наказу від 10.06.2024 №116-К вбачається, що ОСОБА_1 переведено на посаду фахівця відділення №1 (Ужгород) (а.с.27.).

З заяви ОСОБА_1 від 11.12.2024 року адресованої директору ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 просив надати частину осиної щорічної відпустки на 14 календарних днів з 02 січня 2025 року (а.с.28).

З витягу з наказу від 19.12.2024 року №254-В про відпустки вбачається, що ОСОБА_1 надано частину основної щорічної відпустки на 14 календарних днів з 02 січня 2025 р. по 15 січня 2025 р. (а.с.29).

Згідно посадочного квитка 45788273 від 03.01.2025 такий придбаний пасажиром ОСОБА_1 , відправлення з м. Ужгород до Татарів, зупинка «Вулиця Ворохтянська» (а.с.30).

З довідки від 13.05.2024 року №2106- виданої посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення вбачається, що ОСОБА_1 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи і фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_1 (а.с. 31).

З витягу за стосунку Резерв+ вбачається, що ОСОБА_1 військовозобов`язаний, перебуває на обліку з відстрочкою до 07.05.2025 року (а.с.32).

Згідно витягу з наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 від 08.05.2024 №137 вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас з 07 травня 2024 року та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.33).

З світлини екрана мобільного телефону вбачається про отримання повідомлення щодо підтвердження бронювання номера в готелі з 03 січня 2025 по 8 січня 2025 (а.с.34-35).

З довідки №668/2 військово-лікарської комісії від 04.01.2025 року №106 виданої головою ВЛК ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатом якої визнано придатним до військової служби (а.с.36).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.204-1 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №022860 від 03.01.2025 року та долучені до нього матеріали справи, вважаю, що спроба перетину ОСОБА_1 будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, не доведена оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази, що свідчать про спробу перетину ним кордону. Будь-яких інших доказів, які б надавали можливість стверджувати про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

З контекстного аналізу зазначених вимог закону випливає, що висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник