Справа № 632/1966/24
провадження №3/632/5/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року місто Златопіль

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у селі Орільське Сахновщинського району Харківської області, громадянки України, з професійно технічною освітою, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення - серія ЕПР1 №170740, 10 листопада 2024 року о 23 годині 05 хв. водій ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці Андріївській, 11, у селищі Біляївка Лозівського району Харківської області, здійснювала керування транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, відмовилася.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху.

На підтвердження вчинення правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2024 року додано: рапорт інспектора СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області про виявлення у водія ОСОБА_1 за наведених вище обставин місця і часу ознак алкогольного сп`яніння та відмову останньої від проходження відповідного до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписи з нагрудної камері (відеореєстратора) поліцейського, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із якого вбачається, що ОСОБА_1 , у якої була виявлена така ознака алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, відмовилася від проходження цього виду огляду.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнала.

При цьому ОСОБА_1 пояснила, що транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 10 листопада 2024 року близько 23 години 00 хв. стояв поруч із домоволодінням АДРЕСА_1 , яке належить їй на праві приватної власності.

З настанням нічного часу вона вирішила поставити вказаний транспортний засіб у двір згаданого домоволодіння, що нею і було зроблено.

У той момент коли вона заїхала у двір та зупинила автомобіль на територію домоволодіння через відкриті ворота зайшли поліцейські, які повідомили їй, про, те, що вона керувала транспортним засобом під час дії комендантської години, а також про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Дозволу на вхід на подвір`я вона працівникам поліції не надавала, а тому, будучи розгубленою і здивованою, вона розуміла незаконність дій працівників поліції та не погодилася на проходження огляду. Вважає, що працівники поліції у належний спосіб не пропонували їй проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та з урахуванням того, що вимоги поліцейських були озвучені на подвір`ї домоволодіння, яке належить їй на праві приватної власності, то не розцінює такі вимоги як «законні та правомірні». Стверджує, що встановлюючи факт наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння, працівники патрульної поліції діяли поза межами своїх процесуальних повноважень.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитаних у якості свідків поліцейських ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 КУпАП передбачено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи.

Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно із ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Положеннями ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Підстави для зупинки транспортного засобу та обов`язок щодо зупинення транспортного засобу чітко визначені у ч. ч 1, 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Окрім цього, відповідно до ч. 3 цієї ж статті, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У той же час, будь-яких даних, які б свідчили про необхідність чи підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у матеріалах справи немає, окрім цього, судом встановлено, що остання не рухалася на транспортному засобу вулицями населеного пункту у комендантську годину.

Тобто, доказів правомірності дій працівників поліції, які містяться у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, матеріали справи не містять.

Ст. ст. 31, 38 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено такий превентивний захід, як проникнення до житла чи іншого володіння особи, застосування якого допускається без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із: 1) рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; 2) безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення; 3) припиненням кримінального правопорушення, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні. Проникнення поліцейського до житла чи іншого володіння особи не може обмежувати її права користуватися власним майном. Про застосування вказаного поліцейського заходу обов`язково складається протокол.

Відповідно до глави 20 КУпАП передбачено такі заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення: адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей та вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними судами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В той же час, КУпАП не передбачає вжиття таких заходів забезпечення провадження, які б обмежували конституційне право особи на недоторканість житла чи іншого володіння, в тому числі, з метою перевірки вчинення особою адміністративного правопорушення чи переслідування особи, яка могла вчинити адміністративне правопорушення.

Також чинним законодавством не передбачений процесуальний порядок проникнення працівників поліції до житла чи іншого володіння особи з метою фіксації або збору доказів вчиненого адміністративного правопорушення.

14 листопада 2024 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 170740 від 10 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В силу ст. ст. 251, 252 КУпАП сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у вчиненні адміністративного правопорушення, а оцінюється судом у сукупності з іншими безпосередньо дослідженими доказами.

Відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки та житлового будинку від 22 вересня 2021 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок та земельна ділянка площею 0.146 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського вбачається, що 10 листопада 2024 року о 23 годині 02 хв. працівники поліції прослідували на службовому автомобілі по вулиці Андріївський селища Біляївка Лозівського району Харківської області повз автомобіль ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із водієм у кабіні, який стояв поблизу домоволодіння № 11.

У той же час, поліцейські не з`ясували обставини перебування водія у зазначеному місці під час дії комендантської години, яка розпочалася о 23 годині 00 хв.

О 23 годині 03 хв. поліцейські подали сигнал про зупинку автомобіля ВАЗ-21061 шляхом увімкнення проблискових маячків на службовому автомобілі, зокрема у той момент коли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 майже заїхав на територію двору згаданого вище домоволодіння.

Після того як ОСОБА_1 здійснила заїзд на територію домоволодіння, яке належить їй на прав власності, а саме за ворота на огороджену територію та зупинилася на подвір`ї перед входом у житловий будинок, о 23 годині 03 хв. працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зупинивши службовий автомобіль біля воріт, шляхом самовільного перетину меж домоволодіння, через відкриті ворота, зайшли на територію двору домоволодіння у якому проживає ОСОБА_1 із своє родиною.

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння поліцейські, проводячи відеозйомку, вказуючи на порушення водієм комендантської години, пред`явили ОСОБА_1 вимогу надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

В ході спілкування із водієм один із поліцейських повідомив ОСОБА_1 , що вона має таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота у зв`язку із чим, продовжуючи перебувати на території домоволодіння, запропонував їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовилась.

Окрім цього, з відеозапису чітко вбачається, що домоволодіння огороджене, а отже має чіткі межі означені парканом з воротами. На території домоволодіння є будинок з надвірними будівлями.

В подальшому, після відмови ОСОБА_1 , за результатами вказаних дій, був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за територією двору.

Із наведених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не надавала дозволу щодо перебування працівників поліції на території її приватного домоволодіння, доказів отримання працівниками поліції такого дозволу до протоколу не додано.

Із пояснень ОСОБА_2 інспектора СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, вбачається, що 10 листопада 2024 року, після 23 години 00 хв., під час здійснення патрулювання, ним та поліцейськими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був виявлений автомобіль ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із водієм у салоні, який стояв поруч із домоволодінням АДРЕСА_1 .

Після того як автомобіль почав рух у бік двору було прийнято рішення про його зупинку з тих підстав, що водій здійснює керування транспортним засобом під час комендантської години.

Сигнал про зупинку був поданий проблисковими маячками.

В ході спілкування, яке відбувалося на території подвір`я зазначеного домоволодіння, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Оскільки остання відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ним, щодо ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Він особисто на територію згаданого домоволодіння не заходив.

Про це ж в ході судового розгляду повідомили інспектор поліції Бондаренко В.С. та поліцейський Котляренко О.В.

Суд зауважує, що випадки втручання держави в особі її органів у права та основні свободи людини, зокрема у передбачене ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до свого житла, повинні бути чітко визначені законом та відбуватися за чітко встановленої процедури.

Проте, як встановлено у судовому засіданні, у даному випадку вище зазначені підстави були відсутні, а жодного протоколу поліцейськими з цього приводу складено не було.

Відповідно до широкого розуміння доктрини плодів отруєного дерева, будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина плодів отруєного дерева зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

За наведених обставин, суд вважає, що у даному випадку вимога до водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, процесуальні дії працівників поліції та складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих доказів у справі.

Крім вищенаведеного, суд звертає увагу і на те, що відповідно до пункту 11 розділу ІІ Інструкції № 1376 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Разом з тим, на долучених до матеріалів справи відеозаписах відсутні будь-які відомості про роз`яснення ОСОБА_1 її прав та відповідно дотримання при складанні протоколу про адміністративне правопорушення гарантій права особи на справедливий суд (розгляд справи).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За положеннями ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у відповідності до положень ст. 252 КУпАП дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих матеріалах у сукупності із поясненнями допитаних осіб за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:Г. М. Васянович