Гайворонський районний суд Кіровоградської області
__________________________________________________________________
Справа №: 385/1889/24 3/385/28/25
П О С Т А Н О В А

28.01.2025 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В. з участю захисника адвоката Іванова А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 року інспектором ЮП СП Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській Малютою О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 про те, що 05.12.2024 о 14 год. 15 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в м. Гайворон, по вул. Небесної Сотні, 39, Голованівського району, Кіровоградської області в приміщені КЗ «Гайворонський ліцей №2» вчинила відносно малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 словесний конфлікт, в ході якого принизила його честь та гідність та при учнях 5-Б класу просила стати на коліна.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному не визнала. Пояснила, що у її доньки з ОСОБА_3 , ще раніше виникали неприязні стосунки та конфлікти. 05.12.2024 року вона, приїхала до школи, щоб вирішити черговий конфлікт який стався між її донькою та ОСОБА_4 . Вона зайшла до класу та на підвищених тонах, оскільки в класі був шум, просила Малішевського стати на коліна та вибачитись перед її донькою за образи. Вона на ОСОБА_2 не кричала, не ображала його нецензурними словами та не погрожувала. Пояснення працівники поліції в неї не відбирали. Захисник адвокат Іванов А.А. в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив суд закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_6 05.12.2024 року у її брата та ОСОБА_7 виник конфлікт. До школи прийшла мати ОСОБА_7 , яка кричала на брата обзивала його нецензурними словами та погрожувала останньому і всім учням класу, стукала по парті та казала брату, щоб той став на коліна та вибачився перед її донькою і згодом пішла.

Свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні вказали, що знають про те що сталось зі слів своїх дітей, особисто не бачили.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, свідків, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом дрібного хуліганства є відносини громадського порядку, суспільної моралі та людської гідності.

З об`єктивної сторони дрібне хуліганство передбачає нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Нецензурна лайка це сегмент лайливої лексики різних мов, що містить вульгарні, грубі (непристойні) лайливі вирази, за допомогою якої часто виражають спонтанну мовну реакцію на несподівану (зазвичай неприємну) ситуацію. Варто зазначити, що у правозастосовній практиці використовують фактичну презумпцію загальновідомості нецензурної лексики. Це пояснює відсутність законодавчого визначення цієї категорії, а також безпосередньої її фіксації в матеріалах справи, а також проведення в кожному конкретному випадку філологічної, культурологічної та інших експертиз.

Образливе чіпляння до громадян це нав`язлива розмова або інша дія, спрямована на навмисне приниження честі та гідності оточуючих. Таку поведінку громадян слід відрізняти від більш мирного настирливого докучання, яке є ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП (Поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль). Образливе чіпляння характеризується зухвалими, нав`язливими діями хулігана, який завдає моральної чи фізичної шкоди іншій особі, незважаючи на протидію потерпілого. Хулігану властива злісність протиправних проявів, їх багаторазова повторюваність. Така поведінка є несумісною з моральними засадами потерпілого, якого подібні дії ображають і принижують. Йдеться про хапання за одяг, насильницьке тримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині тощо.

До інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, зараховують: нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо. Використання в Законі формулювання «інші подібні дії» дозволяє розглядати як дрібне хуліганство всі дії, які за ступенем суспільної небезпеки нижче кримінально караного хуліганства (ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України).

Обов`язковою кваліфікуючою ознакою дрібного хуліганства є місце його вчинення громадське місце, що потрібно розуміти як частину (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, за запрошенням або плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони вчинення дрібного хуліганства завжди має певний умисел особа, яка його здійснила, усвідомлює (повинна усвідомлювати), що своїми неправомірними діями вона посягає на громадський порядок у громадському місці.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважаю, що відсутні будь-які докази на підтвердження ознак вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства за ознакою неправомірності дій які посягають на громадський порядок, а також наявність хуліганського мотиву. Поряд з цим встановлено, що між ОСОБА_1 , її донькою та ОСОБА_2 , які є учасниками освітнього процесу , в ході його здійснення, вже тривалий час існують неприязні стосунки та конфлікти, а тому встановлені обставини події можуть містити у собі ознаки ст. 173-4 КУпАП (Булінг (цькування) учасника освітнього процесу).

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

За таких обставин, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП у справі відсутні.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду можливість встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, передбачених ст. 173 КУпАП, а тому приходжу до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 276 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя :Ігор ПАНАСЮК

Дата документа 28.01.2025