Справа № 594/1864/24
Провадження № 3/594/15/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130, ч.5. ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.12.2025 року о 11.43 год. в смт.Мельниця-Подільська вул.Незалежності,60 Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом мотоциклом марки «Forte FT125-K9A», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, однак пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу - газоаналізатор Алкотестер Drаger 6810 ARAM 0601 та в КНП «Борщівська міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 18 грудня 2024 року о 11.43 год. в смт.Мельниця-Подільська вул.Незалежності,60 Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом мотоциклом марки «Forte FT125-K9A», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії А, тобто не маючи права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Когут О.В. подав письмові пояснення в яких вказав, що протокол про адмінправопорушення серії ЕПР1 №199358 від 18.12.2024 складений із грубим порушенням вимог закону, а тому не може бути належним та допустимим доказом. У даному протоколі вказано дві обставини вчиненого правопорушення, відповідальність за які передбачено різними частинами ст. 130 КУпАП:

1. Порушення вчинено повторно протягом року, відповідальність за що наступає за ч.2 ст. 130 КУпАП, а за таке порушення протокол відносно ОСОБА_1 не складався. Окрім того доказів повторного керування ОСОБА_1 транспортним засобом протягом року поліцією не надано.

2. Дії передбачені ч.1 цієї статті вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до встановленого порядку. Проте, до матеріалів справи не надано доказів про те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню. З наданих матеріалів вбачається, що перший раз ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Борщівського районного суду Тернопільської області 7 листопада 2023 року. Другий раз ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 130 КУпАП постановою Борщівського районного суду від 23.01.2024 року. Однак, для того, щоб настала відповідальність за ч.3 ст. 130 КУпАП, то потрібно бути двічі підданим адміністративному стягненню за дії, передбачені частиною першою цієї статті, натомість ОСОБА_1 притягнутий за ч.1, а потім ч.2 ст. 130 КУпАП. Станом на 18 грудня 2024 року, день вчинення правопорушення за ст. 130 КУпАП, за яке він на даний час притягується до відповідальності, річний строк притягнення його до відповідальності за постановою суду від 7 листопада 2023 року пройшов. Тому станом на 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 піддавався лише один раз протягом року до адміністративної відповідальності, а саме постановою Борщівського районного суду від 23 січня 2024 року. У цій ситуації постанова суду від 7 листопада 2023 року не може вважатись як такою, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за дії, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП необхідно, щоб він був двічі підданий адміністративній відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП у період з 18 грудня 2023 року по 18 грудня 2024 року, чого не має в даному випадку. Уразі доведеності вини ОСОБА_1 по протоколу, який перебуває на розгляді суду на даний час, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки попереднє керування в стані алкогольного сп`яніння мало місце 17 гудня 2023 року, а теперішнє - 18 грудня 2024 року, тобто більше року. Просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, встановлено наступне.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Згідно ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП доведена даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 199405 від 18 грудня 2024 року, в якому викладено суть правопорушення, а також долученими до протоколів відеозаписом Моторола 857153 та відеозаписом з автомобільного реєстратора 70 Маі.

Постановою інспектора ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3683726 від 18.12.2024 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн за вчинене ним 08.12.2024 року адміністративного правопорушення, передбачених ч.2 ст.121 КУпАП, а саме за перевезення пасажира без мотошолома, що було причиною зупинки транспортного засобу.

Постановою Борщівського районного суду від 19.08.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу, за те, що він 04.07.2024 року о 15.37 год. в с. Іване-Пусте по вул.Шевченка Чортківського району Тернопільської області, повторно протягом року, керував транспортним засобом мотоциклом марки «Forte FT125-K9A», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії «А», тобто, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України. Постанова набрала законної сили 30.08.2024.

Згідно інформаційної довідки відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області встановлено, що згідно ІКС ІПНП (інформаційно-телекомунікаційна система інформаційний портал Національної поліції), інформація щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 відсутня. Відповідно, ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії не видавалось.

Відповідно до п.2.1 а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті і виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

У зв`язку з вищенаведеним, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Що стосується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, під час розгляду справи встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено, відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП поліцейським до протоколу долучено постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 23.01.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП та на підставі ч.2 ст. ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно суті правопорушення:

ОСОБА_1 17 грудня 2023 року о 02.17 год. в смт Мельниця-Подільська по вул.І.Франка,1 Чортківського району Тернопільської області, повторно протягом року, керував транспортним засобом мотоциклом марки «Forte FT125-K9A», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALKOTESTER DRAGER 6810 ARAM 0601 та проведення огляду на стан сп`яніння у КНП «Борщівська міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Також, ОСОБА_1 , 17 грудня 2023 року о 02.57 год. в смт Мельниця-Подільська по вул.Незалежності,50 Чортківського району Тернопільської області, повторно протягом року, керував транспортним засобом мотоциклом марки «Forte FT125-K9A», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALKOTESTER DRAGER 6810 ARAM 0601, проба позитивна 1,19 промілє. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 ПДР України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 попереднє правопорушення, кваліфіковане за ч. 2 ст. 130 КУпАП вчинив 17 грудня 2024, а дане правопорушення вчинив 18 грудня 2025 року, слід вважати, що відсутня повторність вчинення аналогічного правопорушення протягом року.

Крім того, ОСОБА_1 постановою Борщівського районного суду від 07 листопада 2023 року було піддано адміністративному стягненню за ч 1 ст. 130 КУпАП та за ч 2 ст. 130 КУпАП постановою Борщівського районного суду від 23 січня 2024 року.

Дії, які вмінено ОСОБА_1 згідно даного протоколу, він вчинив 18 грудня 2025 року, а тому доказів того, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не надано.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві виходячи з такого.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 в даній справі необхідно перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП - а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №199358 від 18.12.2024 року в якому викладено суть правопорушення з якою він був ознайомлений.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів приладу «Drаger Alcotest ARAM 0601», встановлено, що огляд ОСОБА_1 не проводився, оскільки водій від огляду відмовився.

За даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.12.2024 року 11.50 год. ОСОБА_1 було направлено на огляд у КНП «Борщівська міська лікарня». Огляд у медзакладі не проводився.

Даними відеозапису, доданого до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою, а тому вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Ст.30 КУпАП врегульовано норми щодо позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, зокрема, відповідно до вимог цієї статті позбавлення права керування транспортними засобами застосовується наданого даному громадянинові у випадку, якщо таке право йому було надано.

У зв`язку з наведеним на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.

Щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, суд враховує, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, а тому відсутні підстави для застосування такого виду стягнення як його оплатне вилучення. Зокрема зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення встановлено, що транспортний засіб - мотоцикл марки «Forte FT125-K9A», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить іншій особі.

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34, 35, 36, 247, 280, 284 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення ОСОБА_1 постанови, а в разі оскарження цієї постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Чир П. В.