Дата документу 22.01.2025
Справа № 334/9986/24
Провадження № 3/334/160/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі судді Коломаренко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2024 року о 18-57 годині в м. Запоріжжя, вул. Професора Толока (Чуйкова Маршала), буд. 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA CEED», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатор «Драгер», водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі, просив розстрочити виплату штрафу на 10 місяців, оскільки він є особою з інвалідністю 2 групи, сума штрафу для нього дуже велика та він не має можливості сплатити штраф за один раз.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184957 від 29.11.2024 року; рапортом старшого сержанта поліції Ю. Замотаєвої; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «ОКЗзНПД та СЗХ» ЗОР; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою на місці зупинки; довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика»; відеозаписом правопорушення до протоколу; поясненнями ОСОБА_1 , які надано під час судового засідання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що у зв`язку із інвалідністю другої групи, він має недостатньо доходів для того, щоб сплатити штраф в строки, визначені законодавством та просив розстрочити оплату штрафу на 10 місяців.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Суд вважає, що наведені ОСОБА_1 обставини є поважними для надання розстрочки виконання постанови.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, про що ним в судовому засіданні надане відповідне посвідчення. З огляду на викладене, з урахуванням вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.40-1,130,283,284,307,308 КУпАП, п.9, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу у розмірі 17000 гривень строком на 10 (десять) місяців з виплатою штрафу рівними частинами - по 1 700,00 (одній тисячі сімсот) гривень щомісячно.

Сплату щомісячних платежів здійснювати у строк до 01 числа кожного місяця, перший платіж внести у строкдо 01 березня 2025 року.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Зупинити перебіг строку давності звернення постанови до виконання до закінчення строку розстрочення, визначеного судом.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова оскарженню не підлягає.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.