П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Волкова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , генерального директора ТОВ «Агро-Старт»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Працівниками Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 06 грудня 2024 року складено протокол №Ц/ЧК/28068/254/П/ПТ про адміністративне правопорушення згідно з яким: ОСОБА_1 , як роботодавець ТОВ «Агро-Старт» допустив громадянина ОСОБА_2 до виконання робіт підвищеної небезпеки, що підтверджується п.109 Переліком робіт з підвищеною небезпекою НПАОП 0.00-4.12-05. Відповідно до п. 4.1 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» посадові особи та інші працівники, безпосередньо зайняті на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженому наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 №15 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 15.02.2005 № 232/10512 та п. 109 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, проходять спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці. За своїм змістом цивільно-правовий договір від 17.09.2024 № 17/10 між ТОВ «Агро Старт» та ОСОБА_2 передбачає виконання функціональних обов`язків тракториста, посада тракториста наявна у класифікаторі професій за кодом ДК 003:2010-8331, а тому цивільно-правовий договір є підміною трудового договору, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпПУ та Постанову КМУ «Про порядок повідомлення Державної податкової служби та її територіальних органів про прийняття працівників на роботу/укладення гіг-контракту» від 17.06.2015 №413.

19 грудня 2024 року ОСОБА_1 до канцелярії суду подав письмові пояснення до протоколу №Ц/ЧК/28068/254/П/ПТ про адміністративне правопорушення від 06.12.2024 року. Зазначив, що 17.09.2024 між Церковним та ТОВ «Агро-Старт» укладено Цивільно-правовий договорів № 17/10 на виконання підрядних робіт з оранки полів, хоча Центральне міжрегіональне управління державної служби з питань праці дійшло хибного висновку, що укладений договір є підміною трудового договору. В поясненнях наголосив на тому, що основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу. Зважаючи на те, що трудовий договір з ОСОБА_2 не укладався, заробітна плата йому як працівнику за трудовим договором не нараховувалася, а за умовами цивільно-правового договору оплата виконаних виконавцем робіт здійснюється після підписання акту приймання робіт. Тобто, будь яка підміна цивільно-правовим договором трудового договору відсутня. За таких обставин, наполягав на закритті провадження у зв?язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та наполягав на закритті провадження. Зазначив, що з ОСОБА_2 укладався саме договір підряду, в якому зазначений термін виконання робіт та обсяг робіт. Також зазначив, що оскільки строк звернення до суду ще не закінчився, він має намір оскаржувати висновки інспекторів Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, викладені в акті від 06.12.2024, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Заплотинський Ю.І. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що з ОСОБА_2 укладався цивільно-правовий договір, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Оскільки трудовий договір з ОСОБА_2 не укладався, будь-яка підміна цивільно-правовим договором трудового договору відсутня.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вказаним вимогам протокол про адміністративне правопорушення від 06 грудня 2024 року №Ц/ЧК/28068/254/П/ПТ не відповідає.

Зокрема, у протоколі зазначено період проведення заходу державного нагляду (контролю) у ТОВ «Агро-Старт» з 05.12.2024 по 06.12.2024 та місце його проведення АДРЕСА_2 . Однак у протоколі відсутній належний опис діяння (дії чи бездіяльності) особи, яке їй ставиться у вину в контексті диспозиції ч. 3 ст. 41 КУпАП. Зокрема не вказано, де і коли ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення. Натомість лише констатується факт укладення цивільно-правового договору і факт того, що ОСОБА_2 був допущений до виконання робіт підвищеної небезпеки, тоді як час і місце вчинення правопорушення є обов`язковими складовими протоколу відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Вказані обставини мають важливе значення для кваліфікації дій особи, адже відсутність вказівки на конкретне діяння, яке ставиться у вину особі, унеможливлює формування об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що цивільно-правовий договір № 17/10 між ТОВ «Агро Старт» та ОСОБА_2 укладений 17.09.2024. Тоді як згідно з актом перевірки зазначено, що між фізичною особою ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Старт» в особі директора ОСОБА_1 було укладено цивільно-правовий договір № 17-10 від 17.10.2024, а не від 17.09.2024, як про це зазначено у протоколі. Тобто протокол про адміністративне правопорушення та акт позапланової перевірки містять суперечливі відомості щодо дати укладання цивільного-правового договору.

Згідно ч. 3 ст. 41 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

До протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП не додано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що вищевказаний укладений цивільно-правовий договір є удаваним чи недійсним. Спір щодо правомірності укладеного договору (трудового, цивільного) повинен вирішуватися у судовому порядку за позовом особи, чиї права порушено.

Вказане рішення суду про визнання такого договору удаваним відсутні, а недійсність таких угод прямо не передбачена законом.

Крім того, оцінка цивільно-правових договорів, перевірка їх законності до компетенції суду при розгляді справ про адміністративні правопорушення не відноситься.

Матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення №Ц/ЧК/28068/254/П/ПТ від 06.12.2024 та акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, гігієни праці (далі - Акт) №Ц/ЧК/28068/181 від 06.12.2024.

Інших доказів на підтвердження висновків інспекторів, викладених у Акті №Ц/ЧК/28068/181 від 06.12.2024 року суду не надано. Сам по собі акт позапланового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері праці, який містить відповідні твердження, відображають лише позицію однієї із сторін - контролюючого органу, а тому без наявності доказів, які доводять обставини, які у ньому зазначені, за умови заперечення особи у вчиненні нею правопорушення, не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він має намір оскаржувати висновки інспекторів Держпраці, викладені в Акті №Ц/ЧК/28068/181 від 06.12.2024, який покладений в основу протоколу про адміністративне правопорушення №Ц/ЧК/28068/254/П/ПТ від 06.12.2024 та є єдиним доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Суд зазначає, що чинним законодавством України передбачено процедуру оскарження дій та рішень органів Держпраці та поширено презумпцію невинуватості на період процедури оскарження.

Щодо допуску певних осіб до виконання робіт з підвищеною небезпекою, яка потребує проходження спеціального навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці, слід відзначити, що відповідальність за порушення нормативних актів про охорону праці передбачена іншою правовою нормою, і у разі її порушення, такі дії повинні кваліфікуватися за іншою статтею КУпАП.

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п. 39 рішення "Лучанінова проти України" від 9 вересня 2011 року, заява N 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року, заява N 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення та акту позапланового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері праці неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП через недоведеність поза розумним сумнівом з боку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ознак вказаного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 3 ст. 41, ст. 247, 251, 256, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. С. Волкова