Справа № 447/2615/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/1808/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 копійок..

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22.10.2024 в період часу з 12 год. 48 хв. до 14 год 40 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у залі судового засідання № 3 Миколаївського районного суду Львівської області за адресою: вул. Мазепи, 29 м. Миколаїв, Стрийського р-ну Львівської обл., під час розгляду справи №447/2615/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, здійснив прояв неповаги до суду, оскільки вчиняв дії, які свідчать про явну зневагу до суду та встановлених у суді правил, що виразилось у непідкоренні розпорядженням судді, відсутності реакції на зауваження судді, а саме: розмовляв без дозволу судді, звертався до учасників процесу зневажливо «на ти» та сказав, що не поважає працівників поліції, на зауваження не реагував. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

На постанову судді Мацкула В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

Вважає, що єдиним доказом, який об`єктивно відображає події, що відбувалися 22.10.2024 у судовому засіданні має бути фонограма вчинення ним правопорушення, технічний запис судового засідання, а також відео зйомка судового засідання журналіста ІА «Інфоскоп».

Вважає, що суддя викривлено та суб`єктивно тлумачить критерії порушення порядку в судовому засіданні та встановлених в суді правил.

Стверджує, що суддя не попереджав про відповідальність за неповагу до суду, при цьому звертає увагу, що не розмовляв без дозволу судді.

На думку апелянта, звертатися до учасників на «ти» не є проявом зневаги.

22 січня 2025 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, з метою розгляду справи в розумні строки, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому апеляційний суд враховує, що положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 129 Конституції України за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

До проявів неповаги до суду належать, зокрема: порушення порядку під час проведення судового засідання; вчинення дій, які свідчать про очевидну зневагу до суду та встановлених у суді правил; невиконання сторонами розпоряджень головуючого.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи №447/2615/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області скасування постанови про накладення адміністративного стягнення 22.10.2024 ОСОБА_1 , перебуваючи у залі судового засідання здійснив прояв неповаги до суду, зокрема, вчиняв дії, які свідчать про явну зневагу до суду та встановлених у суді правил, що виразилось у непідкоренні розпорядженням судді, відсутності реакції на зауваження судді, а саме: розмовляв без дозволу судді, звертався до учасників процесу зневажливо «на ти» та сказав, що не поважає працівників поліції. При цьому, після зауваження судді ОСОБА_1 продовжував свою поведінку.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади», у кожному випадку, коли буде встановлено, що особа вчинила умисні дії, які свідчать про неповагу до суду, необхідно вирішувати питання про притягнення винних до відповідальності за ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Всупереч твердженням апеляційної скарги, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною першою статті 185-3 КпАП, а саме - неповаги до суду, що виразилися в прояві зневаги до суду та встановлених у суді правил, підтверджується звукозаписом судового засідання від 22.10.2024 та протоколом судового засідання № 3517235 від 22.10.2024.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.185-3 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА