Справа 679/1251/24
Провадження № 3-зв/682/2/2025
П О С Т А Н О В А

29 січня 2025 року м.Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі : головуючого судді Зеленської В.І., з участю секретаря судового засідання Козир О.П., розглянувши заяву судді Матвєєвої Н.В. про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22.01.2025 року суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Матвєєва Н.В. подала заяву про самовідвід у справі про про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заява обгрунтована тим, що 19.09.2024 року суддя Матвєєва Н.В. в порядку адміністративного судочинства ухвалила рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВПД№1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчука В.А., ГУНП України в Хмельницькій області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови серії ЕАН №2689940 від 27.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.126 КУпАП і накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн за обставинами, що мали місце 27.07.2024 р в 00 год 20 хв в м. Нетішин .

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від15.01.2025 р скасовано рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2024 р, ухвалене суддею Матвєєвою Н.В. про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВПД№1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчука В.А., ГУНП України в Хмельницькій області і скасування рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови серії ЕАН №2689940 від 27.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн за обставинами, що мали місце 27.07.2024 р в 00 год 20 хв в м. Нетішин .

Обставини правопорушення, вказаного у постанові серії ЕАН №2689940 від 27.07.2024, винесеній інспектором ВПД№1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчуком В.А., були передумовою складення протоколу щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Тому оскільки суддя Матвєєва Н.В. у рішенні від 19.09.2024 року висловила свою думку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то в заяві про самовідвід вважає, що вказані обставини можуть викликати сумніви в її об`єктивності та неупередженості при розгляді по суті справи про адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Учасники справи повідомлені про час та місце розгляду заяви судді Матвєєвої Н.В. про самовідвід , але в судове засідання не з`явились.

Дослідивши заяву та долучені матеріали, суд вважає, що заява про самовідвід судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Матвєєвої Н.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому КУпАП не містить положень щодо обставин, які виключають участь судді в справі про адміністративне правопорушення, підстав для відводу/самовідводу і порядку їх вирішення.

Разом з тим, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Одними із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1). Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч. 1-4 ст. 7 КУпАП).

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно закону, що також закріплено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із системного аналізу законів України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення заяви про відвід судді у справі поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання. При цьому у випадках, коли положення законодавства про адміністративні правопорушення не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються загальні (основні) засади (принципи) судочинства України, передбачені у ст. 129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Нормами, про які йдеться мова у КПК, є ст. 75, 76, 80-82, які визначають обставини, що виключають участь окремого судді у розгляді конкретного провадження, підстави для відводу/самовідводу та порядок їх вирішення, зокрема, у разі заявлення відводу судді, якій здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно з п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі. Тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а також забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Згідно з положеннями Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013).

Аналізуючи зазначені вимоги закону, суд приходить до переконання, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості окремого судді під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності цього судді, оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом. Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано» (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Таким чином, оскільки суддя Матвєєва Н.В. висловлива свою думку у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПД№1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчука В.А., ГУНП України в Хмельницькій області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови серії ЕАН №2689940 від 27.07.2024 року за ч.1 ст.126 КУпАП, та визнала недоведеним факт керування ОСОБА_1 27.07.2024 р в 00 год 20 хв в м. Нетішин транспортним засобом, а отже і відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 ч.1 КУпАП, то, відповідно, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 27.07.2024 р в 00 год 20 хв в м. Нетішин адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя Матвєєва Н.В. може керуватися позицією, що сформувалася у іншій справі, розглянутій нею в порядку адміністративного судочинства.

А отже будь-який сценарій вирішення справи про адмінправопорушення може породжувати легітимні сумніви щодо безсторонності судді Матвєєвої Н.В. при розгляді справи про адмінпраовпорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого буде порушено право очікувати від держави справедливий суд.

Таким чином, обставини, які були вказані суддею Матвєєвою Н.В. у заяві про самовідвід, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, є такими, що дають підстави для задоволення її самовідводу.

На підставі викладеного та керуючись ст.75 КПК України, ст.ст. 1, 2 КУпАП, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суд

п о с т а но в и в:

Заяву судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Матвєєвої Натілії Василівни про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП задовольнити.

Справу №679/1251/24 про адміністративне правопорушення передати до канцилярії суду для здійсненя повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зеленська В.І.