Справа №751/240/25
Провадження №3/751/369/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді Топіхи Р.М.,

з участю: секретаря судового засідання Островської А.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Кушнеренка Є.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2024 року о 18 годині 00 хвилин в м. Чернігові по

вул. Незалежності, буд. 58, ОСОБА_1 , знаходячись у громадському місці з ознаками алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою в бік інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП

Сосуна О.М. під час виконання останнім службових обов`язків, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні та наданих суду письмових поясненнях захисник Кушнеренко Є.В. просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Захисник вважає, що поведінка ОСОБА_1 була обумовлена висловленням незгоди з діями працівників поліції та невиконанням ними своїх обов`язків. Крім того, захисник указує на те, що ОСОБА_1 притягують за одне й те саме правопорушення двічі як в адміністративному, так і в кримінальному провадженні. На обґрунтування своєї позиції захисник долучив копію повідомлення про підозру від

30 грудня 2024 року в кримінальному провадженні № 0004048, відповідно до якої ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

У судовому засіданні особа, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 повністю погодився з позицією свого захисника та просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі

п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, захисника, дослідивши докази, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: - протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 333332 від 25 грудня 2024 року; - протокол про адміністративне затримання від 25 грудня 2024 року АА № 023825; - відеозапис до протоколу ВАД № 333332, на якому зафіксовані хуліганські дії ОСОБА_1 , який має очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме нечітка розмова, хитка хода та поведінка, яка не відповідає обстановці, висловлюється нецензурною лайкою в бік працівників поліції та ігнорує їх вимоги; - рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Сосуна О.М. від 25 грудня 2024 року, суддя дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

З огляду на вказане, доводи захисника Кушнеренка Є.В. про те, що поведінка ОСОБА_1 була обумовлена виключно висловленням незгоди з діями працівників поліції та невиконанням ними своїх обов`язків, є безпідставними і спростовуються дослідженими доказами.

Що стосується посилання захисника Кушнеренка Є.В. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за одне й те саме правопорушення двічі як в адміністративному, так і в кримінальному провадженні, то воно є необґрунтованим.

Відповідно до принципу юридичної відповідальності «non bis in idem» особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Цей принцип закріплено в ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Стаття 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Ігор Тарасов проти України» зазначив, що ст. 4 Протоколу 7 слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (одне й те саме місце, однин і той самий час, та сама поведінка особи). Високий суд констатував порушення ст. 4 Протоколу 7 у зв`язку з притягненням особи до кримінальної відповідальності після накладення неї адміністративного стягнення фактично за те саме діяння.

Водночас у рішенні в справі «А та Б проти Норвегії» Європейський суд з прав людини зауважив, що держави повинні мати можливість законно обрати додаткові юридичні заходи у відповідь на соціально небезпечну поведінку особи за допомогою різних процедур, що утворюють єдине ціле, для вирішення різних аспектів соціальної проблеми, яка виникла, за умови, що застосовані заходи в сукупності не являють собою надмірного тягаря для такої особи. У зазначеній справі високий Суд не знайшов порушень ст. 4 Протоколу № 7, оскільки застосування подвійних видів штрафів до заявників здійснювалося належним чином, передбачалось у рамках однієї з процедур, які були тісно пов`язаними між собою за своєю суттю та в часі. Як зазначено у вказаному рішенні, ст. 4 Протоколу № 7 не виключає проведення подвійного провадження (у рамках кримінального та адміністративного права) у разі виконання певних умов. Зокрема, для того, щоб не відбулося забороненого подвійного засудження чи покарання, провадження мають бути об`єднані на комплексній основі та утворювати єдине ціле. Наведене означає не тільки те, що мета й засоби, які використовуються для її досягнення, мають доповнювати одне одного за своєю суттю і бути пов`язані в часі, але й те, що можливі наслідки такого правового реагування на відповідну поведінку повинні бути пропорційними та передбачуваними для осіб, яких вони стосуються.

Як вже зазначалось вище адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом посягання зазначеного правопорушення є громадський порядок.

Частиною першою ст. 345 КК України, яка відповідно до наданого захисником повідомлення про підозру інкримінується ОСОБА_1 , передбачено відповідальність за погрозу вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Основним безпосереднім об`єктом зазначеного кримінального правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують додержання нормативно визначеного порядку виконання працівником правоохоронного органу службових обов`язків. Додатковим безпосереднім об`єктом є суспільні відносини, що забезпечують здоров`я, безпеку, недоторканність, волю потерпілих, якими є працівник правоохоронного органу, його близькі родичі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , знаходячись у громадському місці з ознаками алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою в бік працівника поліції під час виконання останнім службових обов`язків, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Із наданої захисником підозри вбачається, що після дій, які інкриміновані як адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 запросили до службового автомобіля.

У службовому автомобілі ОСОБА_1 25 грудня 2025 року о 18 годині 40 хвилин погрожував працівнику поліції ОСОБА_2 фізичною розправою, яку ОСОБА_2 сприймав як реальну загрозу своєму життю у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків.

Отже, зазначені адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають різні об`єкти посягання, дії які інкриміновані ОСОБА_1 як кримінальне правопорушення, відбулися після вчинення ним адміністративного правопорушення, тобто вони різняться у часі, а також ці дії мають різний характер та зовнішній прояв.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

Обставин, що пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 34 КУпАП судом не встановлено, а обставиною, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до 35 КУпАП суд визнає вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне накласти на

ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції ст. 173 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень

60 копійок.

Керуючись статтями 9, 23, 33-35, 40-1, 173, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень (ГУК у м. Черніг.обл/тг м. Чернігів/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0025739, КБКД: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Топіха