ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3308/24 Номер провадження 33/814/286/25Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,

за участі:

захисника адвоката Акрітова П.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Акрітова П.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КпАП України, та, із застосуванням положень ст.36 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 13.08.2024 року, о 20.10 год., керуючи автомобілем „Audi 80, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Хомутецька, 80, в с.Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Крім того, 13.08.2024 року, о 20.20 год., ОСОБА_1 по вул.Хомутецька, 80, в с.Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської керував автомобілем „Audi 80, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КпАП України.

Зазначає, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 , який після зіткнення транспортного засобу виявив ОСОБА_1 , який перебував у непритомному стані на передньому пасажирському сидінні. При цьому, хто саме перебував за кермом, ОСОБА_1 , в силу отриманих травм, не пам`ятає.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

Вислухавши захисника Акрітова П.К., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону дотримався не повною мірою.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції здійснили виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди, де було виявлено транспортний засіб „Audi 80, д.н.з. НОМЕР_1 , який зіткнувся із деревом. Водію даного автомобіля надавалась екстрена медична допомога. Поліцейськими було встановлено анкетні дані особи. Ним виявився ОСОБА_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови). Після цього, ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я.

На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 відмовився. Крім того, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння не заперечував.

З рапорту помічника чергового Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Панченко Є.С. від 14.08.2024 року вбачається, що 13.08.2024 року, о 22.21 год., на лінію „102 надійшло повідомлення про те, що в с.Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області сталося ДТП за участі транспортного засобу „Audi 80, д.н.з. НОМЕР_1 . На місці події виявлено ОСОБА_1 з тілесними ушкодженнями та наявними ознаками алкогольного сп`яніння.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Необґрунтованими та нічим непідтвердженими є також твердження про те, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, оскільки такі твердження є нелогічними та вочевидь надуманими.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції, здійснивши виїзд на місце події за викликом, виявили автомобіль, який знаходився у нерухомому стані в населеному пункті за межами проїжджої частини з наявними технічними пошкодженнями. За кермом даного транспортного засобу ніхто не перебував. При цьому, поблизу знаходилась карета швидкої медичної допомоги, в якій із наявними тілесними ушкодження перебував лише один чоловік, якому надавалася перша медична допомога. Вказаною особою виявився ОСОБА_1 , який повідомив поліцейським свої анкетні дані та особу якого було перевірено. ОСОБА_1 хоча і вказував, що за кермом перебував не він, однак будь-якої об`єктивної інформації про те, хто саме перебував за кермом транспортного засобу, та де ця особа знаходиться, працівникам поліції не надав. При цьому, співмешканка ОСОБА_1 ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 раніше неодноразово потрапляв в дорожньо-транспортні пригоди, а 13.08.2024 року саме він перебував за кермом „Audi 80 та рухався із с.Кибинці в напрямку с.Малі Сорочинці.

Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_2 зазначив, що моменту дорожньо-транспортної пригоди він не бачив, однак, почувши характерний звук удару, відразу вибіг з будинку та підбіг то пошкодженого транспортного засобу. Водійські дверцята в автомобілі були зачинені із середини, а сам чоловік ( ОСОБА_1 ) знаходився на передньому пасажирському сидінні в непритомному стані. Інших осіб в автомобілі чи поруч з ним він не бачив.

Всупереч доводам апелянта, вказані показання свідка не свідчать про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, оскільки момент руху та подальше зіткнення автомобіля із перешкодою він не бачив. В той же час, безпосередньо після ДТП, свідок бачив зачинений автомобіль, у якому інших осіб, окрім ОСОБА_1 , не було. При цьому ОСОБА_1 не вказує, хто саме керував цим транспортним засобом.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи апелянта про те, що він транспортним засобом не керував, та вважає їх способом захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Таким чином, постанова судді місцевого суду в цій частині є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

В той же час, суддя дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Так, диспозицією ст.124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст.124 КпАП України є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Відповідно до п.1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода, це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з ст.22 ЦК України, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що збитки у розумінні п.1.10 ПДР України, це втрати особи, цивільні права яких були порушені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, будь яких даних про потерпілих, пошкодження майна, крім транспортного засобу ОСОБА_1 , як того вимагає диспозиція ст.124 КпАП України, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні долучені до нього матеріали не містять.

Враховуючи те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не було заподіяно шкоду майну інших осіб, окрім автомобіля „Audi 80, який перебуває у користуванні ОСОБА_1 , в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду викладене, постанова судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Акрітова П.К. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 грудня 2024 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України, скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська