КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1037/2025 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №124333 від 06 вересня 2024 року - 06 вересня 2024 року о 20 год. 29 хв. у м. Києві, по вул. Солом`янська громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Ninja 400» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати даним транспортним засобом. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року, будучи притягнутою до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА № 2016822 від 28.04.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушила вимоги п. 2.1.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №124321 від 06 вересня 2024 року - 06 вересня 2024 року о 00 год. 00 хв. у м. Києві, по вул. Солом`янська громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом - мотоцикл марки «Ninja 400» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширенні зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила вимогип. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року матеріали адміністративних справ №760/22894/24, №760/24870/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно номер №760/22894/24.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки та з оплатним вилученням транспортного засобу марки «Kawasaki Ninja» моделі «400», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою суду, невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2024 у справі №760/11545/24, накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців та з оплатним вилученням транспортного засобу марки «Kawasaki Ninja» моделі «400», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 26 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає оскаржуваній постанові, оскільки складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте суд першої інстанції самостійно перекваліфікував справу та притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала також тим, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №124333 від 06 вересня 2024 року, з якого вбачається, що 06 вересня 2024 року о 20 год. 29 хв. у м. Києві, по вул. Солом`янська громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Ninja 400» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати даним транспортним засобом. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року, будучи притягнутою до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА № 2016822 від 28.04.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушила вимоги п. 2.1.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №124321 від 06 вересня 2024 року, з якого вбачається, що 06 вересня 2024 року о 00 год. 00 хв. у м. Києві, по вул. Солом`янська громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом - мотоцикл марки «Ninja 400» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширенні зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7а);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2024 року 20 год. 35 хв., із якого вбачається, що поліцейськими виявлені такі ознаки сп`яніння: розширенні зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився (а.с. 9);

- рапортом старшого лейтенанта Дмитра Захаренка від 07.09.2024 року, згідно якого під час вільного патрулювання за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська 2А, за порушення п. 11.13 ПДР України, було зупинено транспортний засіб - мотоцикл «Kawasaki Ninja 400» д.н.з. НОМЕР_1 . У зв`язку з виявленими у громадянки ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, останній було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку, на що остання висловила відмову, в результаті чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України, під час складання якого, не було вказано час скоєння правопорушення, яким фактично є 20 год. 29 хв., 06.09.2024 року. У зв`язку з викладеними обставинами, просить внести до протоколу час скоєння правопорушення 20 год 29 хв. (а.с. 10);

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи. З якого зокрема вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб - мотоцикл, на тротуарі. У ході розмови у працівників поліції виникли підстави вважати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, але на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я водійка відмовилась, при цьому зазначивши, що позавчора вживала наркотичні речовини, а саме кокаїн. ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень щодо складеного протоколу водійка не висловлювала (а.с. 5).

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, їй було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Виявлені працівниками поліції 06.09.2024 року у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п.п. 1-3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого проявляється у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та необхідності накладення на неї адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються наявними матеріалами справи, а саме наявним відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, на якому чітко вбачається, що працівниками поліції було висловлено вимогу ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я, на що остання висловила відмову, при цьому зазначила, що позавчора вживала кокаїн і розуміє, якими будуть результати огляду (момент на відео з 07:37).

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

У зв`язку із цим суд апеляційної інстанції в цій частині залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Поряд із цим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині неправильної кваліфікації дій останньої та накладення стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону в тому і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП суддя в мотивувальній частині постанови від 19.12.2024 року, викладаючи сутність адміністративного правопорушення, яке вона визнала доведеним, зазначила те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовилась, також суд першої інстанції послався на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19.07.2024 року у справі №760/11545/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, такий висновок є суперечливим, не ґрунтується на матеріалах справи і повністю погодитись із ним не можливо.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у випадку повторного протягом року вчинення будь-якого із порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Між тим, викладаючи сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, поліцейськими не указано про повторність протягом року вчинення будь-якого із порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є єдиною кваліфікуючою ознакою за наявності якої дії ОСОБА_1 можуть кваліфікуватись за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не дивлячись на наявні обставини, суддя місцевого суду сформулювавши у мотивувальні частині постанови сутність правопорушення, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнала ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та наклала на неї стягнення у межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином суддя місцевого суду при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності вийшла за межі сутності правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_1 , яке відповідно до наведеної вище практики ЄСПЛ є обвинуваченням, що призвело до порушення процесуальних прав останньої.

Не дивлячись на те, що матеріали справи містять дані про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона не може бути притягнута до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки обвинувачення у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення їй не висувалось і воно є більш тяжким від того, яке фактично їй висунуте.

Наведене вказує на те, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 підлягає зміні шляхом перекваліфікації їй дій із ч. 2 на ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнання її винною у вчиненні цього адміністративного правопорушення та пом`якшення накладеного на неї стягнення до стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у місті Києві ДПП, лейтенанта поліції Наталії Миколаєнко від 10.09.2024 року про розгляд адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки така довідка не є процесуальним документом та не передбачена КУпАП, як підстава для зміни кваліфікації правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 та накладеного на неї стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року задовольнити частково.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року змінити в частині кваліфікації правопорушення за ст. 130 КУпАП та призначеного покарання.

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати із ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнавши її винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та пом`якшити накладене на неї стягнення до штрафу однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один 1 (рік).

В решті постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «31»січня 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко