Справа № 156/886/24 Провадження №33/802/23/25 Головуючий у 1 інстанції:Федечко М. О.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Колодійчук Н.В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 24 жовтня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, 25.07.2024 о 19:26 год. по вул. Дружби керував мотоблоком «ZUBR» з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу в передбаченому законом порядку та у медичному закладі відмовився.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що відео з камери, яка розміщена на перехресті вулиць Грушевського-Дружби, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у працівників поліції немає законних підстав для отримання інформації з даної камери, а також відсутні будь-які документи? які б підтверджували законне встановлення даної відеокамери у відділенні поліції селища Іваничі. Вказує на те, що в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів? з яких можна було б встановити, що саме він керував мотоблоком. Також зазначає, що мотоблок не є транспортним засобом, а є силовим агрегатом культиватором. Крім того, відео з бодікамер працівників поліції не є безперервним та переривалось кілька раз. Також працівником поліції при зупинці мотоблоку ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 не повідомлено причину зупинки мотоблока. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з приписів ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 773607 від 25.07.2024, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); рапортом ЄО № 1575 від 25.07.2024 в якому зазначено, що 25.07.2024 о 20:21 по вул. Дружби, сел. Іваничі було зупинено мотоблок «Зубр», водій якого перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. На ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3); направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» не доставлявся, останній від проходження огляду відмовився (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с.5); зобов`язанням відносно ОСОБА_1 від 25.07.2024 про не керування транспортними засобами протягом 24 годин, яке без підпису (а.с.7); рапортом інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області І. Брися, в якому він зазначив, що 25.07.2024 було застосовано відносно ОСОБА_1 захід забезпечення, а саме відсторонення від керування транспортними засобами (а.с.8); відеозаписами на оптичному диску DVD-R на яких зафіксовано керування ОСОБА_1 мотоблоком (відео BYZO7571.MOV та RKAN9937.MOV), а саме з цих відео вбачається, що саме він, сидячи ліворуч на мотоблоці, здійснює керування ним, проїжджаючи перехрестя вул. Грушевського - Дружби у сел. Іваничі. В той же час інша особа, що сиділа праворуч жодних дій для керування мотоблоком не вчиняла (а.с.11), а також іншими матеріалами справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.07.2024 о 19:26 год. по вул. Дружби керував мотоблоком «ZUBR», з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Як вбачається із відеозаписів наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 керував мотоблоком, а його товариш, який сидів поруч, лівою рукою тримався за причіп, а правою рукою здійснював хаотичні рухи «махав», щось показував водієві ОСОБА_1 .. Останнього було зупинено працівниками поліції. ОСОБА_1 повідомив, що мотоблок його товариша, але працівник поліції ствердив, що зафіксовано саме ОСОБА_1 під керуванням мотоблоку, на що останній відповів: - «тож я вчуся, купити хочу» (00:30 хв. час на відео). Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак він уникав відповіді. Більше того, ОСОБА_1 відповів, що пив пиво години дві назад (06:51 хв. час на відео). Йому було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння але ОСОБА_1 відмовився, також як і на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі відповів, що не бажає. Поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 про його права та про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом (а.с.11).

Отже, на відеозаписах чітко вбачається факт керування мотоблоком ОСОБА_1 , неодноразова відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння та підтвердження самим ОСОБА_1 , що він вживав пиво.

Тому, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними та не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки повністю спростовуються вказаними відеозаписами.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутнє безперервне відео, оскільки відеозапис є чітким, зрозумілим, містить інформацію щодо факту відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Є необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про безпідставну зупинку транспортного засобу під його керуванням, оскільки вказана обставина ніяким чином не впливає на факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР.

Крім того, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання ним вимог п.2.5 ПДР.

Так, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, вказані доводи апелянта ніяким чином не впливають на висновок про керування його автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та на вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, то працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння, а водій, в свою чергу, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Більше того, як вбачається з відеозапису, що водій ОСОБА_1 сам повідомляє, що вживав пиво (а.с.11).

Твердження ОСОБА_1 про те, що мотоблок, не є транспортним засобом, а тому він не може бути притягнути до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

В даному випадку, оскільки ОСОБА_1 використовував мотоблок для перевезення осіб, зокрема, свого товариша та самого себе, що повністю стверджується відеозаписом (а.с.11), тому він є транспортним засобом.

Підсумовуючи наведені обставини, в даному конкретному випадку, ОСОБА_1 , як особа, яка керує транспортним засобом, має нести відповідальність за невиконання п.2.5 ПДР.

Твердження апеляційної скарги про те, що відеозапис з камери спостереження на перехресті вулиць Дружби Грушевського про перетин перехрестя мотоблоком під керуванням ОСОБА_1 - є неналежним та недопустимим доказом, вже були предметом перевірки судом першої інстанції.

Місцевий суд повністю спростовував такі доводи сторони захисту, належним чином обґрунтувавши своє рішення.

Так, суд першої інстанції зазначив, що такі доводи повністю спростовується відеозаписами із бодікамери працівників поліції та службового автомобіля, відповіддю ВП № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, ст.251 КУпАП та Законом України «Про національну поліцію». А саме відповідно до ст.5 Закону України «Про національну поліцію», поліція у процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про національну поліцію», поліція має безпосередній оперативний (у тому числі автоматизований) доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Згідно з положеннями ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

А приписами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому враховуючи наведене вище в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що наданий працівниками поліції відеозапис відповідно до ст.251 КУпАП є доказом у справі, оскільки здобутий з технічного приладу, який використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, та відповідно є належним та допустимим та здобутий працівниками поліції в рамках виконання ними своїх службових обов`язків.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 24 жовтня 2024 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов