Справа № 569/138/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Рівненського РУП ГУНП в Рівненської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , пенсіонерка, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 року серії ВАД № 158540, 09.12.2024 року близько 21 год. за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно зятя гр. ОСОБА_2 , а саме приходила до квартири, де він приписаний та вчиняла конфлікти і заважала відпочивати, чим завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілому, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого протоколом від 09.12.2024 року заперечила. Вказала, що так, дійсно, 09.12.2024 року вона була у квартирі АДРЕСА_3 , оскільки дана квартира придбана нею разом з чоловіком, та належить онуці ОСОБА_3 , після смерті її матері. Зазначила, що досить часто перебуває у вказаній квартирі та ночує разом із онукою, тому що її донька, мама онуки, померла минулого року. Белла є неповнолітньою і не може проживати сама з чужим чоловіком у квартирі, оскільки ОСОБА_2 не є її батьком. Зазначила також, що ОСОБА_2 прописаний за вказаною адресою та після смерті доньки часто ночує і перебуває у вказаній квартирі. Просила провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Штогрін В.С. в судовому засіданні підтримала позицію своєї підзахисної, а також вказала, що поліцейськими при складанні протоколу були порушені вимоги ч.2 ст. 254 КУпАП, зокрема, протокол складено не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а через 16 днів, хоча під час виклику поліції, її підзахисна перебувала в квартирі за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою. Окрім того зазначила, що саме ОСОБА_1 було викликано поліцію в той день, але вона відмовилася від складання протоколу у зв`язку із примиренням, натомість було складено протокол на ОСОБА_1 з порушенням вимог КУпАП. Просила суд провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок події ОСОБА_4 (онука

ОСОБА_1 ) пояснила, що ніякого насильства ні психологічного, ні фізичного відносно ОСОБА_2 її бабуся не вчиняла. Вказала, що останній сам спричинив конфлікт із застосуванням погроз. Окрім того зазначила, що бабуся і дідусь завжди з нею ночують після смерті мами та вона хоче аби вони були з нею без обмежень часом.

Потерпілий ОСОБА_2 під час розгляду справи вказав, що має постійний конфлікт із ОСОБА_1 , матір`ю покійної дружини, щодо захоронення праху дружини та його проживання у квартирі разом з онукою останньої. Однак, просив провадження у справі закрити, оскільки не мав можливості звернутися до суду раніше з відповідною заявою у зв`язку із перебуванням на службі.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, що підтверджуються належними доказами.

Підтвердження належними, допустимими та достовірними доказами кожного з елементів поза розумним сумнівом свідчитиме про доведення вини ОСОБА_1 , відсутність хоча б одного із них вказуватиме на відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП виражається у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавленні житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення, вчиненого у формі психологічного насильства, характеризується умисною формою вини, тобто дії особи яка вчиняє домашнє насильство зумовлені бажанням спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, словесні образи, погрози, конфлікти утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи і за умови, що такі дії завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій особи, а й наслідки, які в результаті таких дій були заподіяні потерпілому.

При цьому суд наголошує на тому, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних побутових конфліктів, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Тоді як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями, ситуацію, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 158540 від 25.12.2024 року; заява та пояснення потерпілого ОСОБА_2 ; рапорт із бази «Армор» щодо реєстрації події та опрацювання виклику зі служби «102». Також в матеріалах спарви наявні пояснення ОСОБА_1 , які вона надала при складанні матеріалів поліцейськими.

На переконання суду зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та повністю спростовані поясненнями усіх учасників судового провадження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного вище, під час розгляду справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує конфлікт щодо проживання в квартирі. Окрім того, всі сторони конфлікту клопотали про закриття провадження у справі за відсутнісю події і складу адміністративного правопорушення, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Н.О. Гордійчук