Справа № 161/7677/24 Провадження №33/802/116/25 Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 та його захисника Поліщука В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним спеціалістом Відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та провадження у справі в цій частині закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, а саме - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Водночас, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.03.2024 року о 22:32 год. у м. Луцьку по Київському майдану, 11, керував транспортним засобом Ssang Yong д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.03.2024 року №197, чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Він же, 28.03.2024 року о 22:35 год. у м. Луцьку по Київському майдану, 11, вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку, а саме: не виконав розпорядження залишитися на місці зупинки транспортного засобу, для встановлення особи та втікав з місця події, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, складені з порушенням ст. 254 КУпАП, оскільки складені 16.04.2024 року, а подія мала місце 28.03.2024 року.

Водночас, особа, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних на те причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Поліщука В.А., які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів та просили її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перш за все враховуючи доводи особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення від 05.12.2023 року, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно до диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП зокрема визначено діяння, яке утворює об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у злісній непокорі законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку, а саме: не виконання розпорядження залишитися на місці зупинки транспортного засобу, для встановлення особи та втечі з місця події, а також керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ст.185, ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених у постанові суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №417092, серії ВАВ №353415 від 16.04.2024 року (а.с. 1-2);

- довідкою УПП у Волинської області від 17.04.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП та отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 від 27.09.2001(а.с.4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.03.2024 року, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка мова; результат огляду ОСОБА_1 від проходження огляду на місці його зупинки відмовився (а.с. 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від 28.03.2024 року, на підставі якого ОСОБА_1 доставлено до КП «ВОПЛ м. Луцьк» (а.с. 5);

- висновком КП «ВОПЛ м. Луцька» № 197 від 29.03.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що за результатами огляду ОСОБА_1 о 23:55 год. 28.03.2024 року було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 755825 від 29.03.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Дана постанова набрала законної сили, є чинною та ОСОБА_1 не оскаржувалася. Вказаною постановою підтверджується факт керування ОСОБА_1 , 28.03.2024 року о 22:32 год., в м. Луцьку по Київському майдану, 11, транспортним засобом Ssang Yong д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 8);

- рапортами інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Шимчука В.В. від 29.03.2024 та інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Пастащук О.М. від 16.04.2024 року про обставини складення щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП (а.с. 9-10).

Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписами представленими працівниками поліції, які з урахуванням вимог ст.251 КУпАП, були правильно оцінені судом як належні докази винуватості ОСОБА_1 у злісній непокорі законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку, а саме: не виконання розпорядження залишитися на місці зупинки транспортного засобу, для встановлення особи та втечі з місця події, а також керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на яких зафіксовано перебіг подій, що мали місце 28.03.2024 року на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичній установі під час медичного огляду (а.с.10).

Разом з тим, місцевим судом було допитано в якості свідка інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 , яка пояснила, що 16.04.2024 року під час виконання службових обов`язків в складі екіпажу Цунамі 105 спільно з капралом поліції ОСОБА_3 були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП. Крім того, вказала, що 28.03.2024 року водія ОСОБА_1 було зупинено за адресою у м. Луцьку по Київському майдану, 11, за порушення правил дорожнього руху, водій вийшов з автомобіля та запитав, чому його зупинили, під час спілкування з ним були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого водій попросив підійти до дорожнього знаку та почав втікати, його зловили по вул. Глушець та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій погодився. Вказала, що встановити місце знаходження водія не були успішними, оскільки адреси, які були відомі вказані не вірно, склали протоколи на роботі, тому такий проміжок в часі.

Водночас, матеріали справи не містять доказів того, щодо ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) апелянтом не надано.

Вищевказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оформлені компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка їх склала, в яких чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписами з місця події, відеофіксація яких велась на нагрудні боді-камери працівників поліції та відеореєстратор.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних боді -камер працівників поліції та відеореєстратора є належними, допустимими та переконливими, оскільки відеозаписи містять усі необхідні складові для визнання їх даних доказами, зібраними в установленому законом порядку.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про порушення строків складання протоколів про адміністративні правопорушення, які визначені ст. 254 КУпАП, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки зі змісту рапортів працівників поліції, а також висновку про стан алкогольного сп`яніння, слідує, що у медичному закладі ОСОБА_1 вимагав відібрання у нього біологічних зразків крові, для визначення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння. Його клопотання було задоволено і лікарем були відібрані відповідні зразки. Результат такого дослідження був готовий лише на наступний день (29 березня 2024 року) і саме після цього можливо було встановити весь склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, у працівників поліції після відібрання зразків були відсутні правові підстави в подальшому затримувати ОСОБА_1 і він був відпущений додому. Оскільки протоколи за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП неможливо скласти за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вони були обґрунтовано складені в присутності ОСОБА_1 лише 16 квітня 2024 року на робочому місці останнього, в Управлінні Укртрансбезпеки у Волинській області, адже за іншими адресами його виявити не вдалося.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130, ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Оскільки водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, та згідно із висновком лікаря- КП «ВОПЛ м. Луцька» ОСОБА_4 , о 23 год. 55 хв. 28.03.2024 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що в силу положень пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак, ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.03.2024 року №197 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав правильну та неупереджену оцінку і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність постановленого судового рішення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 185 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 185 КУпАП.

Правильним також є висновок місцевого суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на час розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року, щодо нього, без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року, щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк