Справа № 177/2860/24
Провадження № 3/177/12/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 січня 2025 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

офіційно не працевлаштованого (за даними протоколу про адміністративне правопорушення)

РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 о 22:45 год, по вул. Садова буд. 48 в с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MAZDA 6 днз НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилося на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотест «Драгер» 6820. Результат огляду 1,94 проміле, що свідчить про порушення ОСОБА_1 , який погодився з результатом огляду, п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не прибув, реалізував право на правничу допомогу.

Захисник ОСОБА_1 Коваленко Д.О. будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Захисник надав суду клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 247 КУпАП. Зазначав про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оформлення направлення до неіснуючого медичного закладу, не зазначення в протоколі та акті огляду на стан сп`яніння, ознак алкогольного сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 , ОСОБА_1 не демонструвався прилад Драгер перед застосуванням, технічний засіб не був ідентифікований, а результат його застосування не продемонстрований. Захисник вважав за необхідне визнання недопустимим доказом чек Драгера. Крім цього, захисник вважав за необхідне врахувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в селі де проживає, у вечірній час, за відсутності значної кількості перехожих, більш того він перебував у стані крайньої необхідності, оскільки змушений був забрати автомобіль з дружиною.

Посилаючись на вказані обставини, захисник просив закрити провадження по справі.

Розглядаючи справу по суті, дослідивши письмові матеріали справи, клопотання захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У вину ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КПАП, ставиться саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 182828, що складено уповноваженою особою та в якому викладені обставини правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 . Зокрема в протоколі вказаного результат огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу, що склав 1,94 проміле. Водій результат огляду визнав, був відсторонений від подальшого керування транспортним засобом. Протокол підписано водієм без зауважень, він ознайомлений з датою, місцем розгляду справи судом. Дані протоколу узгоджуються з даними картки обліку адміністративного правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені ознаки сп`яніння, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 та згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат огляду якого склав 1,94 проміле; Результати огляду підтверджено також чеком приладу «Драгер», що підписаний водієм ОСОБА_1 ;

- рапортом працівника поліції в яких зафіксовані обставини виявлення правопорушення та складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ;

- роз`ясненням про відсторонення від керування транспортним засобом, згідно змісту якого ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом;

- довідкою з адмінпракики, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом;

- відеозаписом з місця вчинення правопорушення, на якому зафіксовано факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який ухилявся від зупинки транспортного засобу. Під час спілкування з водієм, працівниками поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою алкотестеру, або в медичному закладі, на що останній погодився пройти огляд на місці події за допомогою газоаналізатора. Пройшовши огляд, за результатами якого ОСОБА_1 мав 1,94 проміле алкоголю у видихаємому повітрі, ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, підтвердив факт вживання алкоголю перед тим, як керувати транспортним засобом. ОСОБА_1 був відсторонений від подальшого керування транспортним засобом.

Доводи захисника про те, що працівником поліції не озвучено ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суд розцінює критично, оскільки вони спростовуються відеозаписом з місця події, де зафіксовано, як працівник поліції виявив та озвучив про виявлення у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, що є однією з ознак алкогольного сп`яніння (сліп - 0 22:46). Відповідна ознака знайшла своє відображення в акті огляді на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5). Для висловлення працівником поліції вимоги водію пройти огляд на стан сп`яніння, достатньо виявлення працівником поліції однієї з визначених п. 3 Розділу 1 Інструкції ознак, в тому числі запаху алкоголю з порожнини рота.

Доводи захисника про не зазначення в протоколі ознак сп`яніння, суд розцінює критично, оскільки протокол складено за кваліфікуючою ознакою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджений приладом Драгер, а не за керування з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисника про те, що направлення на медичний огляд складено до установи, що перебуває у стані припинення, суд розцінює критично, оскільки факт припинення установи перед судом не доведено, крім цього, ОСОБА_1 не бажав проходити огляд в медичному закладі, а тому вказане направлення не має доказового значення для вказаного провадження (22:56 кліп -0).

Доводи захисника про нібито порушення процедури проходження огляду з застосуванням приладу «Драгер», як підстави для визначення чеку «Драгеру» недопустимим доказом, суд розцінює критично, оскільки вони спростовані відеозаписом. Так, з відеозапису кліп 0 слідує, що ОСОБА_1 працівником поліції запропоновано альтернативні варіанти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, він виявив бажання проходити огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер». Вказаний прилад був доставлений на місце події, ввімкнений, про що свідчив характерний звук та освітлення панелі приладу, що відбувалося у присутності ОСОБА_1 . В подальшому йому продемонстровано та надано запаковану трубочку до приладу та ОСОБА_1 пройшов огляду, результат якого 1,94 проміле, що ОСОБА_1 визнав, не бажав проходити огляд в медичному закладі, йому одразу продемонстровано результат огляду на приладі та роздруковано чек, що долучений до матеріалів справи та містить підпис ОСОБА_1 (22:53 кліп-0).

Твердження захисника про перебування ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення у стан крайньої необхідності, суд розцінює критично. Так, як слідує зі змісту відеозапису та пояснень зафіксованих на ньому, ОСОБА_1 попередньо вживши алкоголь «відпочиваючи з хлопцями» поїхав за своєю дружиною, яка в цей час, у цьому ж селі, неподалік від їх місця проживання, «відпочивала з дівчатками».

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

В даній ситуації, судом не встановлено жодних ознак крайньої необхідності. Сідаючи за кермо автомобілю в стані алкогольного сп`яніння, приводячи автомобіль в рух, ОСОБА_1 усвідомлював протиправність своїх дій, при цьому своїми діями він не усував жодну небезпеку, а навпаки, створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху, себе та пасажирів свого автомобілю.

Доводи про нібито відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги, оскільки завданнями працівників поліції є серед іншого забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності (ст. 2 Закону «Про Національну поліцію»). Як слідує з відеозапису, ОСОБА_1 не виконував вимогу працівників поліції про зупинку, продовжував рух транспортного засобу, що саме по собі є порушенням п. 2.4 ПДР України. Не озвучення працівником поліції ОСОБА_1 причини зупинки та не складення відносно нього протоколу за інше порушення ПДР України, не спростовує факту виявленого грубого порушення правил дорожнього руху п. 2.9 «а» ПДР України, що несло значний ризик учасникам дорожнього руху та самому водію.

Відповідно судом не встановлено підстав для закриття провадження по справі, а тому клопотання захисника не підлягає до задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прийшов до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги викладене, при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, їх суспільну небезпечність, зокрема небезпечність не лише для нього, а й для оточуючих, зокрема пасажирів автомобілю, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді щтрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.В. Березюк