Провадження № 3/522/1242/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю. розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов від Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №172336 від 12.11.2024 р. вбачається, що 12.11.2024 р. о 23:19 год. м.Одеса вул.Ланжеронівська, 9, ОСОБА_1 керував електросамокатом Jet в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510, результат огляду 1,83‰. ОСОБА_1 з результатом згодний.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 за ст.130 КпАП України.

В судове засідання 12.12.2024 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив.

В судове засідання 22.01.2025 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду України, викладено в постанові у справі №0870/8014/12 від 15.05.2019 року, згідно якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Статтею 268 КУпАП визначений перелік статей, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не входить до вищевказаного переліку, а тому суддя на підставі ст. 268 КУпАП України розглядає адміністративний матеріал за відсутністю особи, стосовно якої складено адміністративний протокол.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. а) п.2.9 Правил дорожнього руху водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до п. 1 II Розділу вищевказаної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 II Розділу вищевказаної Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.

Згідно змісту постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 якщо в транспортний засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням засобу, характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Вищезазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №278/3362/15-к від 01.03.2018.

Отже, коли електричний самокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги порушивши вимоги п.п. «а» п.2.9 ПДР, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В ході розгляду вказаної справи було встановлено, що 12.11.2024 р. о 23:19 год. м.Одеса вул.Ланжеронівська, 9, ОСОБА_1 керував електросамокатом Jet в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510, результат огляду 1,83‰. ОСОБА_1 з результатом згодний.

Склад правопорушення, передбаченого ч. 1 за ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №172336 від 12.11.2024 р.; роздруківкою тесту №1691 здійсненого 12.11.2024 р. о 23:25 год. за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest відносно ОСОБА_1 , результат якого склав 1,83‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів; направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 12.11.2024 р.; наявним в матеріалах справи відеозаписами із нагрудної камери поліцейського.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу винного, а також безальтернативну санкцію ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень накладення стягнення на правопорушника у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами з накладенням штрафу, відповідно до санкції статті.

Керуючись ст. ст. 130, 251, 252, 279, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Реквізити для сплати штрафу та судового збору наявні в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Донцов