Справа № 724/4302/24
Провадження № 3/724/24/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судового засідання: Семенюк В.Б.

захисника Мельника Ю.В.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хотин Чернівецької області справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- 09.08.2024 року постановою Хотинського районного суду Чернівецької області притягувався за ч.1 ст.130, ч. 3 ст. 126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №177412 від 29.11.2024 згідно якого 29.11.2024 о 20:42 год. в с.Малинці, по вул. О.Степанової, Дністровського району, Чернівецької області, керував транспортним засобом Volkswagen Crafter, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року,за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, зазначив, що він обізнаний про те, що позбавлений на підставі постанови суду від 09.08.2024 прав керування транспортними засобами строком на один рік, тому для власних поїздок його перевозить односельчанин на його транспортному засобі. 29.11.2024 транспортним засобом не керував, про що зазначав поліцейським.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.В. подав заперечення на протокол, в яких вказує, що даний протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства та провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.Зазначає, що ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, попросив свого знайомого відвести його по особистим справам. По дорозі зупинилися біля бару-магазину «Мафес» в с.Малинці біля ринку с.Клішківці. Автомобіль був припаркований на узбіччі та ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні, чекаючи водія. Через деякий час до автомобіля під`їхали працівники поліції, зазначивши, що ОСОБА_1 їде без габаритів та попросили надати документи для перевірки. Після довгої суперечки ОСОБА_1 погодився пройти експрес тест на стан алкогольного сп`яніння на місці, вважаючи що поліцейські з нього кепкують. Зазначає, що поліцейські не надали ОСОБА_1 для ознайомлення ні матеріалів справи, ні протоколу про адміністративне правопорушення, окрім того відео з бодікамери відсутнє, а наявний відеозапис не є безперервним та постійно переривається, також відсутні пояснення останнього, не роз`яснено йому права. З тексту протоколу не можливо зрозуміти, якими доказами та технічними засобами, що працюють в автоматичному режимі, зафіксовано вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченою ч. 5 ст. 126 КУІІАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №177412 від 29.11.2024 року, ОСОБА_1 29.11.2024 о 20:42 год. в с.Малинці, по вул. О.Степанової, Дністровського району, Чернівецької області, керував транспортним засобом Volkswagen Crafter, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року,за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.1).

Згідно постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.08.2024 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч. 3 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.4-10). Постанова набрала чинності 20.08.2024.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від підпису в протоколі, надання пояснень та отримання копії протоколу відмовився (а.с.1).

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП, зокрема, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП)

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.1.10 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

При перегляді в судовому засіданні наявних в матеріалах справи двох відео файлів, судом встановлено, що відеозапис, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №177412 від 29.11.2024 року, не відображає всіх подій, які відбувалися 29.11.2024 року, оскільки відсутнє відео на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Як вбачається з відеозапису, початок відеозапису починається з моменту, коли працівники поліції на службовому автомобілі під`їжджають до автомобіля, який стояв на узбіччі з увімкненим аварійним сигналом та ініціювали спілкування з ОСОБА_1 , який перебував в його салоні на місці водія.

Аналізуючи зміст вказаного відеозапису, суд приходить до висновку про те, що ним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується, оскільки даним відеозаписом не зафіксовано ані перебування автомобіля Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_2 , у рісі, ані здійснення ОСОБА_1 керування ним, ані будь-яких інших обставин, які дозволяли б грунтовно стверджувати, що останній виконував функції водія, а не сів на сидіння водія очикуючи останнього, як це стверджує сторона захисту.

При цьому, суд не може взяти до уваги протокол про адміністративне правопорушення, оскільки даний процесуальний документ є рішенням працівника поліції, який висуває версію обвинувачення стосовно особи, відносно якої протокол складено. Сам по собі протокол не підтверджує факт керування транспортним засобом.

Крім того, п.1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, встановлено, що ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів. Окрім того. П. 5, 6, ІІ розділу цієї ж Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено диск з двома відео-файлами з місця події, які зафіксовані на мобільний телефон працівника поліції, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства. З доданих відео-файлів, неможливо визначити дату та час події, відображених на цих файлах, а також відеозаписи перериваються, зокрема, відсутній відеозапис на якому повідомлено ОСОБА_1 про порушення ним вимог п.2.1 «а» ПДР та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.125 КУАП, ознайомлення з його змістом та відмови останнього від його підписання, наданні пояснень та відмови від отримання копії цього протоколу.

За встановлених обставин, твердження сторони захисту про те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, не є безперервний та не відображає усіх подій, які мали місце у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення місце й час, є слушними та знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у данному випадку на орган поліції.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно зі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Зважаючи на викладене, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.5 ст.126, ст.ст. 221, 247, 280, 284, 285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 24.01.2025 року.

Суддя Т. М. Ковальчук