Провадження №3/751/165/25
ПОСТАНОВА

24 січня 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Лібстер А. С., за участі секретаря Рак Я. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого будівельником в ТОВ «МЖК-сервіс», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29.11.2024, о 12 год. 05 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Чернігові по вул. Івана Мазепи, 79, на прилеглій території АЗС «ОККО» та змінюючи напрямок руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем Renault Megane НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку з лівого боку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків, осіб постраждалих немає, чим порушив п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та показав, що у той день у вказаний в протоколі час, він заїхав на своєму авто на АЗС «ОККО» і спочатку стояв біля 1-ої та 2-ої колонки, але зрозумів, що це буде довго, і побачив, що є вільне місце на 5-й та 6-й колонці заправки. Здав назад, перед тим подивившись, що позаду нікого не було і відразу почав прямувати до 5-ї та 6-ої колонки, подивився в дзеркала, нічого не побачив і проїхавши декілька метрів відбулось зіткнення з іншим авто Renault Megane, який рухався від нього зліва. Він вважає, що його вини у цьому ДТП не має, тому що інший водій повинен був бачити, що він здійснює рух до іншої колонки і повинен був надати йому перевагу. Після приїзду патрульної поліції він разом з іншим водієм, поставив свій підпис в схемі ДТП, скористався правничою допомогою в телефонному режимі, але коли йому поліцейські повідомили, що в даній дорожній ситуації винен саме він, то він не погодився та вказав в протоколі, що не згоден. Не має заперечень щодо зазначених на схемі ДТП вимірювань та місця зіткнення з транспортним засобом. Не вбачає своєї провини. Просить закрити провадження у справі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання 24.01.2025 не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 21.11.2024 серії ЕПР 1 № 184680, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; схемою місця ДТП від 21.11.2024 з якою, були ознайомлені учасники дорожньо - транспортної пригоди, якими не було висловлено заперечень чи зауважень з приводу вихідних даних, траєкторії, напрямку руху транспортних засобів, учасників дорожньо - транспортної пригоди та характеру механічних пошкоджень, які отримали транспортні засоби в результаті дорожньо - транспортної пригоди (а.с.3); відеоматеріалами з боді-камер поліцейських на яких зафіксовано факт зібрання матеріалів поліцейським перед прийняттям рішення та винесення протоколу за ст. 124 КУпАП на підставі зібраних ним доказів, опитуванні водіїв та працівниці АЗС, при цьому обставин, які б вказували на упередженість чи зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності, судом не встановлено (а.с.4), а також письмовими поясненнями водіїв (а.с.5,6) під час складання матеріалів у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, не встановлює певних правил поведінки, а кореспондує до інших норм законодавчих актів, у даному випадку на п. 10.1 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.1 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Так, п.10.1.ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до Правил дорожнього руху, маневром - є початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом. Доводи ОСОБА_1 про те, що він не змінював напрямок руху, суд визнає безпідставними та необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_1 здійснював саме рух заднім рухом та маневр перестроювання у межах АЗС, що підтверджується схемою місця дорожньо транспортної пригоди, але не зважаючи на дорожню обстановку та наявність іншого транспортного засобу учасника дорожнього руху, який дійсно не змінював напрямок руху, направляючись до визначеної ним колонки АЗС, не впевнився в безпеці свого маневру та вчинив дії, що спричинили ДТП і відповідно зіткнення транспортних засобів. Доводи ОСОБА_1 , про те, що водій ОСОБА_2 повинен був надати йому перевагу під час проїзду до іншої колонки АЗС «ОККО» не є переконливими у розрізі встановлених фактичних обставин справи в цілому, та прямо не кореспондуються з іншими доказами.

При цьому, в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не ініціювалось питання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, з метою усунення протиріч, які на даний час на думку правопорушника можливо існують.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що першопричиною зіткнення транспортних засобів і наслідків, що настали, були неправильні дії водія ОСОБА_1 , який не дотримався п.10.1 Правил дорожнього руху. Разом з тим, об`єктивні дані щодо порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху в матеріалах справи відсутні.

В зв`язку з вищевикладеним, проаналізувавши наявні в справі матеріали в їх сукупності, доходжу до переконання, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР, що і було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Невизнання ОСОБА_1 , своєї винуватості в скоєнні правопорушення суд оцінює критично, як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наведеними вище доказами.

Вищезазначені докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно дослідженими під час судового засідання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника: його вік, офіційне працевлаштування, зі слів має інвалідність 3-ї групи, ступінь вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобіганню вчинення нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, ст. 124, ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0025001, КБКД: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Рахунок отримувача UA 0026001, Код отримувача 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя А. С. Лібстер