ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/698/24 Головуючий суддя І інстанції Трояновська Т. М.
Провадження № 33/818/219/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі

секретяря Шевченка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Постановою встановлено, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 013337, складеного 10 квітня 2024 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капралом поліції Воровіком Максимом Олександровичем, судом встановлено, що 10 квітня 2024 року о 00 годині 57 хвилин в Харківській області, Харківському районі, селище Нова Водолага, по вулиці Кооперативній, поблизу будинку № 3, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Daewoo Matiz», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», який показав результат 1,31 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодилась, пройти огляд у закладі охорони здоров`я відмовилась під відеозапис. Від керування транспортним засобом відсторонена.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що долучений до матеріалів справи рапорт працівника патрульної поліції капрала поліції Воровіка М. О. не може визнаватись належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки це відомчий документ, який надає інформацію своєму керівництву про певні події. У даному рапорті повідомляється про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 для перевірки та встановлення особи, а також з`ясування причини порушення комендантської години, проте матеріали справи не містять даних яким чином працівник зафіксував вказане порушення та який процесуальний документ склав (протокол чи постанову). Отже, на переконання сторони захисту мало місце незаконне зупинення транспортного засобу.

Також зазначає, що працівниками поліції було порушено право ОСОБА_1 на захист, а саме останній не роз`яснені права, передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, що є грубим порушенням права на захист від обвинувачення.

Наголошує на тому, що поставила свій підпис в протоколі, в графі права роз`яснені, під тиском працівників поліції, права роз`яснені не були.

Окрім іншого звертає увагу апеляційного суду, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 на руки не видавалось, що є також грубим порушенням, внаслідок чого остання була позбавлена можливості самостійно пройти відповідний огляд у незалежному медичному закладі.

Законних підстав для зупинки, на думку апелянта, не було, оскільки до відповідальності за порушення коментдантської години вона притягнута не була, а отже це виключає законність зупинки.

ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце належним чином, в судове засідання не прибула.

Надіслала на адресу суду клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату, зазначила, що за станом здоров`я прибути в суд не має можливості.

Апеляційний суд зазначає, що судовий розгляд один раз вже відкладався за клопотанням ОСОБА_1 .

Більш того, ОСОБА_1 жодних доказів, які підтверджують неможливість прибуття до суду за станом здоров`я не надала.

Дана категорія справ, не передбачає обов`язкової участі апелянта в суді апеляційної інстанції.

Харківським апеляційним судом були створені всі належні умови для ОСОБА_1 , проте ОСОБА_1 не виявила бажання приймати участь у справі, жодних доказів хвороби не надала.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності апелянта.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 10 квітня 2024 року о 00 годині 57 хвилин в Харківській області, Харківському районі, селище Нова Водолага, по вулиці Кооперативній, поблизу будинку № 3, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Daewoo Matiz», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Аlcotest 6820», який показав результат 1,31 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодилась, пройти огляд у закладі охорони здоров`я відмовилась під відеозапис. Від керування транспортним засобом відсторонена.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається події, які відбувалися 10 квітня 2024 року.

На відеозаписі вбачається момент руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Автомобіль було зупинено в комендантську годину, для перевірки документів та відповідно встановлення законності пересування в комендантську годину.

Водій ОСОБА_1 не заперечувала факт керування транспортним засобом, повідомила, що підвозить колег.

В подальшому у працівника поліції виникла підозра в тому, що водій може перебувати у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 пройшла огляд на місці зупинки за допомогою драгеру, результат позитивний.

Скориставшись своїм правом, ОСОБА_1 з результатом огляду не погодилась, натомість проходити огляд в закладі охорони здоров`я відмовилась, що чітко зафіксовано на відеозаписі.

Поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 стояла на місці, жодних дій не вчиняла, чим фактично відмовилась від проходження огляду.

На водіїв покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності не за знаходження за кермом в стані алкогольного сп`яніння, ці обставини не встановлені.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає внаслідок відмови водія від проходження огляду, яка зафіксована на відофайлі.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду поліцейським було складено протокол.

Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.

Крім того, водій не була позбавлена можливості оскаржити дії патрульного до суду, проте таким правом сторона захисту не скористалась.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева