Справа № 132/184/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши матеріал, який надійшов з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 16.01.2025 надійшов протокол серії ЕПР1 № 220374 від 14.01.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно із цим протоколом, 14.01.2025 о 00 год. 10 хв. за адресою Вінницька область, Хмільницький район, село Корделівка, вул. Соборна. 1, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року, вчинив правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, протокол ААД № 883916, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2025 ці матеріали передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

Після отримання матеріалів розгляд справи призначено на 09:30 год. 28.01.2025. У судове засідання ОСОБА_2 з`явився, заявив клопотання про бажання ознайомитися з матеріалами справи. У зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 08:40 год. 29.01.2025.

У судове засідання 29.01.2025 з`явився ОСОБА_2 , який вину у вчиненому визнав, пояснивши, що в день, зазначений у протоколі, приїхав його брат з війни у відпустку. Вони з братом відпочивали на дні народження. Усі випили, він був єдиний тверезий. Тому ОСОБА_2 був змушений сісти за кермо, щоб відвезти родичів додому. ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненому, вказав, що зробив належні висновки, пообіцяв у подальшому суворо дотримуватися правил дорожнього руху, просив суворо не карати.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 220374 від 14.01.2025 вбачається, що 14.01.2025 о 00 год. 10 хв. за адресою Вінницька область, Хмільницький район, село Корделівка, вул. Соборна. 1, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, вчинивши це правопорушення повторно протягом року, після вчинення правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП (протокол ААД № 883916). Цими діями ОСОБА_2 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із положеннями ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення повторного протягом року порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 долучено інформацію з бази даних органів поліції «Адмінпрактика» № 648628, згідно із якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.07.2024 о 00:54 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування транспортними засобам, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. У зв`язку з чим було складено протокол БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП ААД № 883916 від 16.07.2024, який направлено до Калинівського районного суду Вінницької області № 881 від 18.07.2024. Постановою судді цього суду від 30.08.2024 до нього як неповнолітнього застосовано захід впливу у виді попередження.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 220374 від 14.01.2025; інформацію з бази даних органів поліції «Адмінпрактика» № 648628; рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшого сержанта поліції Миколи Демченка від 14.01.2025; відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 476156, № 476102 працівників патрульної поліції та іншими матеріалами справи.

Докази зібрані у справі узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості немає, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Положеннями ст. 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб які вчинили правопорушення у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років застосовуються заходи впливу передбачені ст.24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ст. 126 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.

Статтею 24-1 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При здійсненні провадження про притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка є неповнолітньою суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29 листопада 1985 року («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, за змістом Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються провадження правосуддя стосовно неповнолітніх («Пекінські правила»), які прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї 1985 року, і які спрямовують на те, що система правосуддя по відношенню до неповнолітнього направлена в першу чергу на забезпечення добробуту неповнолітнього й забезпечення того, щоб будь-які міри впливу на останнього були завжди пропорційні, як з індивідуальними даними особистості правопорушника, так із обставинами правопорушення.

Здійснюючи провадження щодо неповнолітніх, у кожному окремому випадку судді, суд зобов`язані зважати, що особа набуває повної процесуальної дієздатності лише з досягненням повноліття та враховувати, що національним законодавством та міжнародними договорами закріплено особливий підхід до неповнолітніх правопорушників, що зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих, форм реалізації адміністративної відповідальності.

Таким чином, закріплений законодавством особливий підхід до неповнолітніх правопорушників зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих (повнолітніх), форм реалізації адміністративної відповідальності, що повністю узгоджується з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінські правила»), а також з практикою Європейського суду з прав людини та з іншим національним законодавством стосовно неповнолітніх.

Оцінюючи дії неповнолітнього, суд зважає на те, що його життєвий досвід є ще недостатній. За особливостей його виховання ОСОБА_2 міг неправильно оцінити лінію своєї поведінки, а тому, суддя вважає необхідним зважити на його вікові особливості в момент вчинення адміністративного правопорушення, з урахуванням наведених у 5.1 «Пекінських правил» (Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй) від 29.11.1985 принципів системи правосуддя щодо неповнолітніх.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , будучи неповнолітнім, вчинив адміністративне правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків, що істотно знижує суспільну небезпечність скоєного, з урахуванням відомостей про його особу, зокрема, що він самостійного доходу немає, визнання ним вини, щире каяття, суд вважає, що виправлення неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП, а шляхом застосування до нього заходу впливу, передбаченого статтею 24-1 КУпАП, а саме у виді суворої догани, яке здатне забезпечити позитивний виховний вплив на нього.

На думку суду, застосування такого заходу буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, відповідатиме принципам справедливості та гуманності при притягненні до відповідальності неповнолітнього особи.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Зазначена норма закону не передбачає сплату судового збору особою, яку піддано заходам упливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП.

Враховуючи, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративний захід впливу, а не адміністративне стягнення, тому в цьому випадку сплата ним судового збору не передбачена ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 24-1, 126, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_2 захід впливу, передбачений статтею 24-1 КУпАП, у виді суворої догани.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.П. Карнаух