Справа № 541/4718/24
Номер провадження3/541/89/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 матеріали, що надійшли з Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на ПрАТ «Миргородський завод мінеральних вод», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу серії ВАД №591748 від 04 грудня 2024 року, 26.11.2024 о 21 год 36 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї піклувальниці малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку 26.11.2024 року доставлено до Миргородської ЛІЛ з алкогольним отруєнням, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала. Пояснила, що хоча того дня її дитина й вживала слабоалкогольний напій «Revo», однак тяжких наслідків, в тому числі у виді алкогольного отруєння не було. У лікарні ОСОБА_2 дали понюхати нашатирний спирт, щоб вона прийшла до тями, адже остання перебувала в пригніченому стані, у зв`язку з психологічними переживаннями, внаслідок розставання зі своїм хлопцем. Окрім того, ОСОБА_1 зазначила, що фактично є опікуном лише формально, адже ОСОБА_2 проживає окремо за місцем навчання, а тому повністю здійснювати контроль за її життям та вчинками вона не може.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Стаття 184 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, №2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Якщо норми права передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з частиною першою статті 184 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_2 26 листопада 2024 року близько 21 год 36 хв., була госпіталізована з укриття Професійно-технічного училища №44 м. Миргорода з ознаками алкогольного отруєння. Однак, суду не надано доказів, які б вказували на лікування чи хоча б виявлення ознак алкогольного отруєння у неповнолітньої ОСОБА_2 . Окрім того, зважаючи на постійне проживання останньої за місцем навчання виконання обов`язків щодо виховання покладалося також і на працівників навчального закладу. Вказані обставини підтвердила гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, беручи до уваги, що належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано, суд дійшов висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 184, 247 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський