Провадження № 3/932/5235/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Петунін Ігор Владиславович, розглянувши матеріал справи про адміністративне правопорушення, що надійшов з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29.11.2024 до Бабушкінського районного суду с. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 167136 від 06.11.2024 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з яким, 06.11.2024 о 00.10 год., біля будинку № 28 на вул. Запорізьке шосе в м. Дніпро, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Мерседес-бенц с220» державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 і скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснила, що вона не відмовлялася проїхати в лікарню на медичний огляд. Вона не бажала залишати машину на проїзній частині, оскільки там їздять фури, проїжджають інші машини і можуть подряпати її машину. Іншого водія не було, тільки поліцейські та її чоловік, який був у нетверезому стані. Сама вона була твереза. Поліцейські сказали їй, що на протязі 2-х годин може самостійно здати кров, що вона й зробила і додає висновок, що вона твереза, після проходження медогляду у неї залишився навіть синець на руці. Поліцейські залишили її в машині, однак, якщо вона була б неадекватна та нетвереза, то вони її не залишили б в машині і забрали би посвідчення водія та автомобіль, щоб вона не скоїла поганих ситуацій.

Також, до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 27.01.2025 про закриття провадження у справі, в якому зазначила, що вона не відмовлялася проходити медичний огляд на стан сп`яніння, ніяких алкогольних напоїв не вживала та була твереза. 06.11.2024 приблизно о 00.30 год. вона керувала автомобілем «Мерседес-бенц» реєстраційний номер НОМЕР_2 та по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі була зупинена працівником поліції. На прохання поліцейського продути «Драгер», вона просила його проїхати до медичного закладу, де вона пройде медичний огляд на стан сп`яніння. Працівник поліції відмовив їй у цьому та склав щодо неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього вона тут же поїхала до наркологічного диспансеру, де самостійно пройшла медичний огляд на стан сп`яніння. Згодом вона отримала висновок, згідно якого в неї не було виявлено ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння. Оскільки вона не відмовилася проходити медичний огляд на стан сп`яніння, керувала автомобілем твереза, а також працівники поліції не відсторонили її від керування автомобілем та посвідчення водія не вилучили, то просить цю справу закрити.

За змістом наданого ОСОБА_1 висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 19.11.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, на підставі даних, що містяться в акті огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 229, складеному о 01.30 год. 06.11.2024 щодо ОСОБА_1 , ознак сп`яніння у неї не виявлено. ОСОБА_1 прибула самостійно, огляд проводився о 01.30 год. 06.11.2024 на підставі її особистої заяви лікарем ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріал про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, що являє собою сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність водія наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 керувала автомобілем «Мерседес-бенц с220» державний номерний знак НОМЕР_2 та була зупинена поліцейськими під час комендантської години. Поліцейський, який спілкувався з ОСОБА_1 запитав, чи вживала вона алкоголь, та відповіла, що ні, тоді він запропонував пройти їй тест на алкоголь, на що остання погодилася. Сама ОСОБА_1 знаходилася на водійському місці автомобіля. Поруч з автомобілем з іншим поліцейським спілкувався пасажир ОСОБА_1 . Як пояснила ОСОБА_1 в судовому засіданні, це її чоловік. Коли ОСОБА_1 сказала, що готова пройти тест на алкоголь, то поліцейський, який спілкувався з чоловіком ОСОБА_1 , пішов до автомобіля поліції за тестером і мундштуком та потім прийшов і віддав запакований мундштук ОСОБА_1 , яка запитала навіщо проходити тест, на що поліцейський відповів, що чутно запах алкоголю з салону. Чоловік ОСОБА_1 продовжив спілкуватися з поліцейським, який приніс тестер і мундштук та каже, навіщо все це, вони у мами був день народження, може вона випила бокал вина, але вони тверезі та адекватні. В ході бесіди обидва поліцейські розповіли, в яких випадках буде складений протокол, а саме у разі відмови від проходження тесту, у разі перевищення 0,2 проміле. На питання чоловіка ОСОБА_1 , якщо вони не погодяться, то тоді це можливо через лікарню? Поліцейський йому відповів, що так, але в лікарню їдуть одразу. На питання ОСОБА_1 до поліцейського, що у них є 2 години, щоб пройти огляд, поліцейський відповів, що так. Чоловік ОСОБА_1 спочатку не погодився одразу їхати у лікарню, сказав, що вони зараз поїдуть відпочивати, а вже потім у лікарню, на що поліцейський відповів, що тоді вже з адвокатом, але в цьому випадку буде протокол. Потім чоловік ОСОБА_1 комусь зателефонував та приблизно через хвилину сказав поліцейським, що вони їдуть у лікарню. Поліцейський сказав, що в лікарні буде те ж саме плюс аналізи. В присутності поліцейського ОСОБА_1 , яка продовжувала сидіти в автомобілі, сказала, що там треба здавати кров, а коли вона здає кров, то втрачає свідомість, на що її чоловік відповів, що раз це так принципіальне, то це треба їхати. Поліцейський сказав «добре» і ОСОБА_1 віддала йому запакований мундштук. Потім поліцейські запропонували, щоб прийшов тверезий водій та відігнав або трохи посунув машину, на що чоловік ОСОБА_1 відповів що вдома нікого не має. Після цього, чоловік ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля, де на водійському сидінні продовжувала сидіти ОСОБА_1 . З її боку скло на дверях було відкрито. Чоловік ОСОБА_1 запитав у поліцейського, якщо вони відмовляться, то вони складуть 130-ту? Поліцейський відповів, що так і роз`їдуться на що чоловік ОСОБА_1 сказав, що згоден, нехай складають. Після цього у чоловіка ОСОБА_1 з поліцейським виник конфлікт з приводу його зневажливого ставлення до поліцейського. Щоб залагодити конфлікт, чоловік ОСОБА_1 вийшов з машини, вибачився перед поліцейським і запропонував йому скласти на його дружину 130-ту, без евакуатора і все, вони роз`їжджаються, на що поліцейський погодився та попросив почекати 15 хв. для складання протоколу. На цьому відеозапис був перерваний.

При цьому суддя звертає увагу, що після узгодження того, що ОСОБА_1 їде до лікарні на медогляд, остання не відмовлялася туди їхати та взагалі нічого не казала. На протязі декількох хвилин після цього, була розмова між поліцейським та чоловіком ОСОБА_1 , зокрема й на підвищених тонах, в результаті якої вони домовилися, що на ОСОБА_1 буде складений протокол по ст. 130 КУпАП.

Далі відеозапис фіксує, як поліцейський роздрукував протокол та питає у ОСОБА_1 , яка стоїть біля автомобіля поліції, чи буде вона отримувати його копію на що остання відповіла, що ні, вона їм не довіряє, вона хоче поїхати та здати кров, що все було за законом. На питання чоловіка ОСОБА_1 , якщо дружина хоче здати кров, поліцейський відповів, що це можливо зробити в приватному порядку.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 в суд надано висновок від 19.11.2024 за змістом якого вона 01.30 год. 06.11.2024, тобто до 2-х годин з моменту її зупинки поліцією, самостійно пройшла медогляд та ознак сп`яніння у неї не виявлено.

Таким чином, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено, що відеозаписом не підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Оцінка досліджених суддею доказів, вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Таким чином, на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відеозаписом не підтверджено відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Петунін