ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 рокуселище ПетровеСправа № 941/1395/24
Провадження № 3/941/11/25

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Шаєнко Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , працюючого у ПрАТ «Кривбасвибухпром» підривником,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що 23 жовтня 2024 року о 22 годині 50 хвилин в смт.Петрове Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральна, 32, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер 6820, результат стану сп`яніння 1,33 %(проміле), чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, про що був складений інспектором поліції протокол про адміністративне правопорушення.

В судове засідання водій ОСОБА_1 не з`явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, надав суду письмове пояснення, в якому вину свою не визнав, суду пояснив, що 23 жовтня 2024 року о 22 годині 50 хвилин в смт.Петрове Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральна, 32, не керував автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні захисник Вацюк М.В. підтримав доводи ОСОБА_1 , надавши суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зач.1 ст.130 КУпАП, суду пояснив, що за змістом ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Наявними у справі доказами не підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене просив провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях вказаного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Вацюка М.В., дослідивши матеріали справи, матеріали відеозапису, що був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, письмове клопотання захисника Вацюка М.В., оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе три складові: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та перебувати в стані сп`яніння. При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»). Крім того, в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу».

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, а отже немає підтверджень вини ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до відеозаписів, що додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення №941/1395/24, відсутнє підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, як взагалі 23.10.2024 року, так і станом на 22 годину 50 хвилин, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №157469 від 23.10.2024 року. Так відеозапис з назвою «Факт керування Брюх», що міститься на DVD-диску відтворює подію 23.10.2024 року з 22 години 49 хвилини 14 секунд до 22 години 51 хвилини 29 секунд, однак він не фіксує факту керування автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 . Взагалі, в зазначений у протоколі час вчинення правопорушення, а саме: о 22 годині 50 хвилини 23.10.2024 року, наявний в матеріалах справи відеозапис відтворює рух автомобіля ВАЗ, але він не містить жодних відомостей, хто керує даним автомобілем. Крім зазначеного, відеофайл не дає можливості достеменно ідентифікувати пристрій на який велася відеозйомка, можна лише припустити, що вона велася на автомобільний відеореєстратор 7ОMAi, однак у протоколі зазначено, що відеофіксація велася на нагрудну бодікамеру S700640, а про використання будь-якого іншого приладу для відеофіксації правопорушення матеріали справи не містять жодної інформації.

Наявні на DVD-диску інші відеофайли не є належними та допустимими доказами у справі, оскільки перший по часу відеофайл 2024_0916_193122_0000000_000000_0026 відтворює подію 16.09.2024 в період з 19 годин 21 хвилини 22 секунди до 19 години 31 хвилина 21 секунда, що не відповідає даті та часу вчинення правопорушення, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення (23.10.2024 року о 22 год. 50 хв.). Інші відеофайли, що містяться на DVD-диску також відтворюють подію 16.09.2024 року, яка не відноситься до події зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №157469 від 23.10.2024 року, який складено відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в тому числі о 22 годині 50 хвилин 23.10.2024 року, матеріали справи не містять. Відповідно до відомостей зазначених в протоколі та наявних в матеріалах справи, поліцейський, який склав протокол, свідків для документування правопорушення не залучав. Зазначена обставина повністю спростовує об`єктивну сторону правопорушення зазначену в протоколі, а саме факт керування автомобілем та час вчинення правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №3 6673/04).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, виходячи з наступного.

Протокол серії ЕПР1 №157469 про адміністративне правопорушення від 23.10.2024 року про вчинення порушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є доказом вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №157469 від 23.10.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , сам по собі не є головним доказом події правопорушення.

Частиною 1 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom) від 14 березня 2002 року, заява №46477/99, суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №157469 від 23.10.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки фактичні обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достовірності. До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ, вважаю, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.

Також, відповідно до відомостей зазначених у протоколі у графі «до протоколу додаються» вказано, що до протоколу додано «Рапорт поліцейського, пояснення водія, показання технічного засобу, акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, відеозапис оформлення адміністративних матеріалів», однак матеріали справи не містять рапорту поліцейського та направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння.

Зазначення у протоколі про направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, може лише підтверджувати незгоду особи, яка притягується до відповідальності з результатами його огляду безпосередньо поліцейським, а у випадку його відмови проходити огляд в медичній установі його дії мали би кваліфікуватися як порушення п.2.5 ПДР, а не п.2.9 а ПДР, як зазначено у протоколі.

Наявний в матеріалах акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки складений в порушення вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735: акт не містить дати його складання; в акті не зазначено до якого протоколу(дата, номер) його було складено; в графі «назва, номер спеціального технічного засобу» акту огляду зазначено, що огляд проведений за допомогою «Alcotest 6820», що не відповідає назві законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, а саме назві спеціального технічного засобу «Газоаналізатор Alcotest 6820», в акті не зазначено номер спеціального технічного засобу яким проводився огляд, що унеможливлює ідентифікацію спеціального технічного засобу, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції затверджено форму акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак поліцейський який склав протокол при складанні акту не дотримався вимог Інстукції, що в свою чергу спростовує відомості зазначені і у роздруківці проведеного тестування.

Відповідно до пункту 5 вищезазначеного Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

У зв`язку із зазначеним даний акт разом з результатами огляду на стан сп`яніння не можe бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи, як особи яка притягується до адміністративної відповідальності, не є доказом у справі з наступних підстав.

Додане до матеріалів справи пояснення ОСОБА_1 з приводу зазначеного в протоколі правопорушення, в якому він ніби то погоджується з результатами його огляду на стан сп`яніння не є допустимим доказом у справі, оскільки воно складено поліцейським Віталієм Салієм, який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи не є процесуальною особою у даній справі, так як складання протоколу здійснювалося поліцейським Кривошеєю М.В., а інші докази участі у справі поліцейського Салія В. відсутні.

Відповідно до принципу безпосередності судового розгляду, суд не має брати до уваги пояснення особи, що притягується до відповідальності, надані нею до судового розгляду справи, оскільки відповідно ст.268 КУпАП така особа має право давати пояснення під час розгляду справи. Пояснення ОСОБА_1 надано безпосередньо суду 21.01.2025 року у письмовому вигляді.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 23.10.2024 року о 22 годині 50 хвилин спростовується доданою поліцейським до матеріалів адміністративної справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3329066, винесеною 23.10.2024 року поліцейським сектору поліцейської діяльності №1(смт.Петрове) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Кривошеєю Максимом Вікторовичем, тобто особою яка склала адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 серії ЕПР1 №157469 від 23.10.2024 року за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови винесеної 23.10.2024 року о 23 годині 54 хвидини, ОСОБА_1 , водія автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , притягнено до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за керування ним транспортним засобом о 23 год. 49 хв. 53 сек. 23.10.2024 року в смт.Петрове по вулиці Центральна, 32, з технічною несправністю, а саме не працював показчик повороту праворуч, чим порушено п. 31, 4.3 Правил дорожнього руху. Отже, відповідно до вище зазначених протоколу та постанови, які склав поліцейський Кривошея М.В., водій ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 23.10.2024 року о 22 годині 50 хвилин в смт.Петрове по вулиці Центральна, 32, здійснив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і при складанні на нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, він скоїв о 23 годині 49 хвилин 53 секунди. в смт.Петрове по вулиці Центральна, 32, правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначеною постановою поліцейський Кривошея М.В. спростував те, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 23.10.2024 року о 22 годині 50 хвилин в смт.Петрове по вулиці Центральна, 32, як зазначено в протоколі серії ЕПР1 №157469 від 23.10.2024 року, який він же і склав.

Доданий до матеріалів справи DVD-диск із відеозаписами не є належним та допустимим доказом у справі, з наступних підстав.

Відеозапис з назвою «Факт керування Брюх», що міститься на DVD-диску відтворює подію 23.10.2024 року з 22 години 49 хвилини 14 секунд до 22 години 51 хвилини 29 секунд, однак він не фіксує факту керування автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 . Даний відеофайл не дає можливості достеменно ідентифікувати пристрій, на який велася відеозйомка, можна лише припустити, що вона велася на автомобільний відеореєстратор 7ОMAi, однак у протоколі зазначено, що відеофіксація велася на нагрудну бодікамеру S700640, а про використання будь якого іншого приладу для відеофіксації правопорушення матеріали справи не містять жодної інформації.

Наявні на DVD-диску інші відеофайли не є належними та допустимими доказами у справі, оскільки перший по часу відео файл 2024_0916_193122_0000000_000000_0026 відтворює подію 16.09.2024 в період з 19 годин 21 хвилини 22 секунди до 19 годин 31 хвилина 21 секунда, що не відповідає даті та часу вчинення правопорушення що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення (23.10.2024 року о 22 год. 50 хв.). Інші відеофайли, що містяться на DVD-диску також відтворюють подію 16.09.2024 року, яка не стосується до події зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №157469 від 23.10.2024 року, який складено відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення ним правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до відомостей зазначених у протоколі серії ЕПР1 №157469 від 23.10.2024 року, складеному поліцейським СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Кривошеєю Максимом Вікторовичем, в графі 7 «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних» зазначено «Велася відеофіксація на нагрудну бодікамеру № S700640», однак відповідно до копії «Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації», що додана до матеріалів справи, поліцейський Кривошея М.В. бодікамеру 23.10.2024 року взагалі не отримував, а отже поліцейський не надав інформацію про законність використання приладу, яким велася відеофіксація.

Відповідно до відеофайлів, які знаходяться на долучених до справи DVD-дисках, відсутні будь які відомості щодо технічного засобу, яким велася відеофіксація. Додані відеофайли не мають їх ідентифікації, не підписані електронним підписом.

Додані до матеріалів справи копії Журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації та Журналу обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи технічних приладів і технічних засобів фото-і кінозйомки, відеозапису не посвідчені у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин другої, третьої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно Розділу ІІ Порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за:

1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів;

2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті;

3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах;

4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів;

5) належне ведення відповідної документації.

Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Відповідно до пункту 3 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» у цій Інструкції терміни вживаються у таких значеннях: відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; карта пам`яті або флеш-карта - компактний електронний носій інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Розділу II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Доданий до матеріалів справи DVD-диск не містить, як і не містять інші матеріали справи, відомостей вид оригіналу носія, його назву та інвентарний чи номенклатурний номер, а зазначений диск не є видом компактного електронного носія інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці. Але, працівником поліції не було доведено інформацію до особи на яку складався протокол, про технічний засіб (вид, інвентарний чи номенклатурний номер, інше), яким здійснюється відеофіксування правопорушення 14.03.2024 року, що унеможливлює ідентифікувати саме той технічний засіб, на який було здійснено запис фіксації правопорушення. На початку відеозапису поліцейський не назвав вид та номер технічного засобу, яким здійснювалася відеозйомка.

Таким чином, додані до справи відеоматеріали не є належними та допустимими доказами у справі оскільки піддаються сумніву.

За положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №3 6673/04).

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівому справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 23.10.2024 року о 22 годині 50 хвилин керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не надано, та особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не виконано вимоги ст.ст.251, 254, 256, 266 КУпАП, її висновок є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Вважаю, що доводи сторони захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є об`єктивними, а тому відповідно до вищевикладеного в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідно до ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В притягненні до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 відмовити, а провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складуадміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя (підпис) Ю. В. Шаєнко

Згідно з оригіналом

Виготовлено шляхом роздруківки копії постанови, збереженої в електронному вигляді в

автоматизованій системі документообігу суду.