Єдиний унікальний номер 599/41/25
Номер провадження 3/599/27/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" січня 2025 р. суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Чорна В.Г., розглянувши у м. Зборові в приміщенні Зборівського районного суду Тернопільської області матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту Патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 208404 від 30.12.2024 рокузазначено, що 30.12.2024 року о 03 год 15 хв в м.Зборів на автодорозі М-09 352км, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоанолізатора Alcotest 7510 0ІML номер ARLM 0307, повірка дійсна до 04 червня 2025 року та від проведення такого огляду у Зборівській міській лікарні категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 208408 від 30.12.2024 рокузафіксовано, що 30.12.2024 року о 03 год 15 хв в м.Зборів на автодорозі М-09 352км, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку т.з. шляхом подання сигналу рукою, яка вказує на транспортний засіб та місце зупинки транспортного засобу, чим порушив п.8.9.а Правил дорожнього руху України.

В провадженні судді Зборівського районного суду Чорної В.Г. знаходяться матеріали 599/41/25 (3/599/27/2025), 599/42/25 (3/599/28/2025), що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту Патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин матеріали 599/41/25 (3/599/27/2025), 599/42/25 (3/599/28/2025)про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід об`єднати, присвоївши їм єдиний номер.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Від захисника адвоката Вароди П.Б. поступило клопотання про закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП. У клопотанні захисник обґрунтовує вимоги, тим, що знаявних в матеріалах справи відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції не вбачається факт руху транспортного засобу під керування ОСОБА_2 , а також його переслідування чи зупинки працівниками поліції. Відеозапис із нагрудних камер працівників поліції розпочинається з 03 год 17 хв 30 грудня 2024 року (03:15:00 - час правопорушення зазначений в протоколі серії ЕПР №208404 від 30 грудня 2024 року) в салоні службового поліцейського транспортного засобу, який рухається автодорогою, з якої він з`їхав на автомийку, на якій в цей час перебував в нерухомому стані транспортний засіб BMW Х5, ДНЗ НОМЕР_2 , із відчиненими передніми дверима водія. Працівник поліції підходить до вказаного транспортного засобу та розпочинає розмову з ОСОБА_2 , який знаходиться біля транспортного засобу, у ході якої запитує в останнього куди він їхав та чи не вживав він алкогольні напитки, на що останній відповів, що нікуди не їде, стоїть на місці, та що він алкогольні напитки не вживав. Після цього, працівник поліції заявляє, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 не зупинився на його вимогу, у зв`язку із чим просив надати йому посвідчення водія. В подальшому, працівник поліції запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у Зборівській міській лікарні, на що останній відмовляється, мотивуючи свою відмову тим, що він не є водієм, після чого працівниками поліції вирішено скласти відносно нього протокол серії ЕПР 1 №208404 від 30 грудня 2024 року. Із долученого працівниками поліції до матеріалів справи відеозапису з камер на автомийці не можливо ідентифікувати марку та модель транспортного засобу, який рухається, ані його номерний знак, тим паче особу, яка ним керує. Також, у матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом після складення відносно нього протоколу серії ЕПР №208404 від 30 грудня 2024 року, та надання уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, дозволу на керування транспортним засобом, чим засвідчується факт того, що у поліцейського не було для цього підстав.

Просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів відеореєстратора та нагрудних камер працівників патрульної поліції щодо складання матеріалів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 не вбачається факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , а також його переслідування чи зупинки працівниками поліції. Відеозапис із нагрудних камер працівників поліції розпочинається з 03 год 17 хв 30 грудня 2024 року (03:15:00 - час правопорушення зазначений в протоколі серії ЕПР №208404 від 30 грудня 2024 року) в салоні службового поліцейського транспортного засобу, який рухається автодорогою, з якої він з`їхав на автомийку, на якій в цей час перебував в нерухомому стані транспортний засіб BMW Х5, ДНЗ НОМЕР_2 , із відчиненими передніми дверима водія. Працівник поліції підходить до вказаного транспортного засобу та розпочинає розмову з ОСОБА_2 , який знаходиться біля транспортного засобу, у ході якої запитує в останнього куди він їхав та чи не вживав він алкогольні напитки, на що останній відповів, що нікуди не їде, стоїть на місці, та що він алкогольні напитки не вживав. Після цього, працівник поліції заявляє, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 не зупинився на його вимогу, у зв`язку із чим просив надати йому посвідчення водія. В подальшому, працівник поліції запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у Зборівській міській лікарні, на що останній відмовляється, мотивуючи свою відмову тим, що він не є водієм, після чого працівниками поліції вирішено скласти відносно нього протокол серії ЕПР 1 №208404 від 30 грудня 2024 року. Із долученого працівниками поліції до матеріалів справи відеозапису з камер на автомийці неможливо ідентифікувати марку та модель транспортного засобу, який рухається, ані його номерний знак, та особу, яка ним керує. Крім цього ОСОБА_2 не відсторонений від керування транспортним засобом після складення відносно нього протоколу серії ЕПР №208404 від 30 грудня 2024 року, та надання уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, дозволу на керування транспортним засобом, чим засвідчується факт того, що у поліцейського не було для цього підстав.

В матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні докази про зупинку транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водієм ОСОБА_1 .

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових, транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до частин 1, 2 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov V. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень частини 2 статті 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а).

Оскільки в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколах, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП, не доведена.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

матеріали 599/41/25 (3/599/27/2025), 599/42/25 (3/599/28/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження, якому присвоїти номер 599/41/25 (3/599/27/2025).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.