Номер провадження 33/816/43/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., потерпілої ОСОБА_1 , її представників адвокатів Моісеєнко В.В. та Кубанової А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника Молібог Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами представників потерпілої ОСОБА_1 адвокатів Моісеєнко В.В. та Кубанової А.М. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2023, якою відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 036992 від 10.12.2023 ОСОБА_2 ставиться за провину те, що 10.12.2023 близько 19 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , він вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав, нецензурно висловлювався, чим спричинив психологічний тиск.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2023 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З таким рішенням суду не погодились представники потерпілої ОСОБА_1 адвокати Моісеєнко В.В. та Кубанова А.М. і подали апеляційні скарги в яких:

- адвокат Моісеєнко В.В. просив постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2023, скасувати, а ОСОБА_2 просив визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Також захисник просив дослідити долучені до апеляційної скарги:

- 2 аудіофайли на підтвердження факту побиття потерпілої ОСОБА_1 та здійснення на неї психологічного насильства;

- консультативний висновок виданий 13.12.2023 лікарем-консультантом Сумської обласної клінічної лікарні ОСОБА_3 ;

- висновок рентгенодіагностичного кабінету № 1 КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» від 14.12.2023 виданий лікарем ОСОБА_4

- адвокат Кубанова А.М. просила постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2023, скасувати та постановити нову постанову якою ОСОБА_2 просила визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Також адвокат просила дослідити відеозаписи з боді-камер працівників поліції від 10.12.2023 за викликом ОСОБА_1 за фактом вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, що додані до її апеляційної скарги.

В обґрунтування своїх вимог адвокат Моісеєнко В.В. зазначав, що постанова судді незаконна та винесена з неправильним застосуванням норма матеріального права, порушенням норм процесуального права, а також у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Апелянт зауважував, що суд в розгляді справи не забезпечив участь потерпілої ОСОБА_1 , яка була позбавлена надати суду докази, що додані вже до апеляційної скарги. Наголошував, що справа судом була розглянута 15.12.2023, тоді як ОСОБА_1 звернулась до лікарні 13.12.2023. Зазначав, що суд при винесенні рішення врахував письмові пояснення потерпілої, однак не з`ясував того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, оскільки для перевірки передбачених кодексом обставин, суд першої інстанції міг здійснити виклик як самої потерпілої так і її сина ОСОБА_5 , 2006 року народження, який був свідком вчиненого правопорушення та міг надати пояснення з даного приводу, свідків, які зазначені в протоколі даної справи, працівників поліції, які складали протокол та терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_2 від 10.12.2023. Натомість, судом без врахування вказаних обставин, було враховано лише пояснення особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 . Також адвокат звертав увагу і на те, що до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_1 внесено відомості про вчинення злочину за ч. 1 ст. 122 КК України.

Адвокат Кубанова А.М. зазначала, що суд першої інстанції неповно дослідив докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та безпідставно врахував пояснення ОСОБА_2 , правдивість яких спростовується відеозаписом з боді-камери працівника поліції. Адвокат зауважувала, що поведінка ОСОБА_2 під час приїзду поліції демонструє його схильність до насильства та брехні, а також до вживання спиртними напоями, що також ставить під сумнів достовірність слів останнього. Адвокат наголошувала, що з відео видно і те, як ОСОБА_2 неодноразово кидався як на потерпілу так і на працівників поліції, погрожував особистою розправою як потерпілій так і поліції, кидав в поліцейського посуд, намагався нанести тілесні ушкодження, чинив психологічний тиск на всіх присутніх. Більше того, на відео зафіксовано як ОСОБА_2 , будучи в кайданках, ногами намагався збити з ніг потерпілу. Такий диск адвокат просила дослідити і зауважувала, що його було отримано у відповідь на адвокатський запит лише 22.12.2023.

Вислухавши потерпілу ОСОБА_1 , її представників адвокатів Моісеєнка В.В. та Кубанову А.М., які апеляційні скарги підтримали, просили постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову постанову, якою просили ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, думки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника Молібог Ю.М., які проти задоволення апеляційних скарг заперечили, просили постанову суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали справи, дослідивши зміст долученого до неї відео та доводи апеляційних скарг суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але необмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 036992 від 10.12.2023 ОСОБА_2 ставиться за провину те, що 10.12.2023 близько 19.10 год за адресою: АДРЕСА_2 , він вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав, нецензурно висловлювався, чим спричинив психологічний тиск.

Однак, постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2023 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційних суд не погоджується та вважає його передчасним з огляду на наступне.

Так, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такі види домашнього насильства:

- фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

- психологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З аналізу матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що попри висновки суду першої інстанції, в діях особи відносно якої складено протокол ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 173-2 КУпАП наявний.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 036992 від 10.12.2023 слідує, що 10.12.2023 близько 19.10 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав, нецензурно висловлювався, чим спричинив психологічний тиск (а.с. 1).

З витягу з бази «Армор» слідує, що ОСОБА_1 10.12.2023 звернулася до поліції з повідомленням, що її чоловік ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння чинить сварку, вона його боїться, чоловіком пошкоджено двері, в будинку є дитина 16 років та зброя, яка саме не відомо. Також з витягу вбачається, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та у ОСОБА_2 було вилучено 2 одиниці вогнепальної зброї (а.с. 2).

Також з матеріалів вбачається, що 10.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до поліції із заявою, про кримінальне правопорушення, в якій просила прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_2 , який 10.12.2023 о 19.10 год вчинив домашнє насилля: ображав, погрожував розправою, висловлювався нецензурною лайкою (а.с. 3).

З наданих поліції ОСОБА_1 письмових поясненнях слідує, що вона за адресою АДРЕСА_2 проживає разом з чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 10.12.2023 її чоловік ОСОБА_2 з самого ранку почав вживати спиртні напої, потім сильно охмелів та почав пошкоджувати двері. Близько 19.10 год ОСОБА_2 став її ОСОБА_1 ображати, принижувати, завдавати фізичного болю в присутності дитини. Вона ОСОБА_1 просила чоловіка заспокоїтись, однак на це він не реагував (а.с. 4).

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10.12.2023, складеної відносно ОСОБА_2 , слідує, що рівень небезпеки вчинення ним насильства визначено як високий. Відносно ОСОБА_2 поліцією 10.12.2023 винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб до 20.50 год 20.12.2023 (а.с. 5,6).

В апеляційному суді потерпіла ОСОБА_1 пояснювала, що 10.12.2023 з самого ранку її чоловік ОСОБА_2 вживав спиртне, а потім ближче до вечора, почав на очах сина ОСОБА_5 її потерпілу принижувати, ображати нецензурними словами, хапав за одяг, вдарив в область носу. У зв`язку з цим, вона була вимушена викликати поліцію, яка в подальшому склала протокол про вчинення її чоловіком домашнього насилля. Деталям в частині фактичних обставин справи, що викладені в протоколі, особливої уваги не надала, однак наголошувала, що окрім образ і приниження від дій чоловіка ОСОБА_2 було і фізичне насилля. В поліції говорила про тілесні ушкодження (синці, ушкодження носу), однак направлення до лікарні від них не отримала, а тому згаявши декілька днів, ушкодження носу зафіксувала самостійно, шляхом проходження огляду в приватній клініці, про що до апеляційної скарги додано копії довідок. Зауважувала, що на даний час з ОСОБА_2 вони не проживають і подано документи на розлучення. Просила врахувати, що спиртне ОСОБА_2 вживав і раніше, після чого його дії стають агресивними та неконтрольованими.

ОСОБА_2 , особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, в апеляційному суді пояснив, що його дії по відношенню до своєї дружини ОСОБА_1 були спровоковані саме останньою. Дійсно в них виникали сварки в ході яких ОСОБА_1 по відношенню до нього також вчиняла некоректні дії. Після подій 10.12.2023 вони разом не проживають, хоча і мають двох дітей, яких він утримує та з ними спілкується. На питання суду щодо подій 10.12.2023, чи були нецензурні слова в сторону ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не заперечував, що дійсно була сварка в ході якої були і нецензурні слова.

Також, апеляційним судом, за клопотанням апелянтів, було досліджено і долучене до апеляційної скарги відео та з нього встановлено, що дійсно 10.12.2023 в ході складення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , однак вже по приїзду працівників поліції, фіксуються події, де візуально вбачається, що ОСОБА_2 має ознаки алкогольного сп`яніння, вживає нецензурну лексику, як в бік дружини ОСОБА_1 , так і в бік поліції.

Захисник Молібог Ю.М. наголошувала, що відео подано поза тими зібраними доказами, що подавались до суду першої інстанції, а тому брати його до уваги не можна, з чим апеляційний суд не погоджується керуючись ч. 7 ст. 294 КУпАП та зауважує на тому, що до суду першої інстанції воно не подавалось з причин не отримання адвокатом вчасної відповіді на адвокатський запит.

За таких обставин, аналізуючи пояснення потерпілої ОСОБА_1 , пояснення особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , вище перелічені письмові докази та зміст відео, яке хоч і не фіксує безпосередньо подій станом на 19 год. 10 хв. 10.12.2023 року, однак з якого слідують події вже після 19 години, які виступають в підтвердження того, що дійсно по відношенню до потерпілої ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_2 були як образи так і нецензурна лайка, апеляційний суд вважає, що в діях останнього склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП існує, а тому постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2023 підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.294КУпАп за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Тому, враховуючі обставини, які були встановлені при розгляді апеляційних скарг представників потерпілої, апеляційний суд вважає за необхідне постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак при накладенні на нього стягнення суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ст.38 КУпАП стягнення за вчинення правопорушення у справі, яка підвідомча суду, може бути накладене не пізніш як через 3 місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні 3 місяці з дня виявлення.

Адміністративне правопорушення було вчинене 10.12.2023 та не є триваючим, тому строк накладення адміністративного стягнення закінчився 10.03.2024.

Отже, апеляційні скарги необхідно задовольнити, постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представників потерпілої ОСОБА_1 адвокатів Моісеєнко В.В. та Кубанової А.М. задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2023, якою відносно ОСОБА_2 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі ст.38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.