"28" січня 2025 р. Справа № 363/446/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , модульне поселення, кімната 16, за статтею 173 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 29.12.2024 близько 21 год. 45 хв. АДРЕСА_2 , модульне поселення, ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , а саме висловлювалася брутальною лайкою, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 безпосередньо в суді показала, що вона проживає за адресою АДРЕСА_2 , модульне поселення, кімната 16 разом зі своїми двома неповнолітніми дітьми. Вона працює у ТОВ «Чанта Маунт» на заводі в с. Нові Петрівці, в цей час поки вона на роботі її діти перебувають вдома самі. 29.12.2024 вона повернулася з роботи ввечері, її донька розповіла їй, що їх сусід почав чіплятися до них, кричати та висловлюватися нецензурною лайкою відносно них в стані алкогольного сп`яніння. Після цього вона сама викликала поліцію з даного приводу, при цьому сказала їх сусіду щоб той не виховував її дітей та не розпочинав з ними конфліктів. Поліція склала на неї протокол про адміністративне правопорушення за висловлювання нецензурною лайкою, з чим вона не згодна, стверджує, що не вчиняла вказаних дій а матеріали справи не містять доказів на підтвердження її провини. Просила закрити провадження за відсутністю події адміністративного правопорушення, про що також надала письмову заяву.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Разом з тим, належні, допустимі та достатні докази вчинення хуліганства ОСОБА_1 в справі відсутні.

Сам лише факт складання протоколу, а також наявні в ньому докази у вигляді письмових пояснень в основу безсумнівного рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення за ст. 173 КУпАП покладені бути не можуть. Факт спілкування ОСОБА_1 із сусідами, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не утворює та не може свідчити про порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав вважати доведеним і наявним в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження щодо неї підлягає закриттю.

Таким чином суд вважає необхідним провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 9 та 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів.

Суддя С.В. Олійник