Справа № 348/209/25
Провадження № 3/348/134/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, одруженої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 як матір неповнолітнього сина, який у віці п`ятнадцяти років вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачено КУпАП, не виконувала обов`язків щодо його виховання.

Правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, нею вчинено за таких обставин.

ОСОБА_1 не виконувала обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 16.01.2025 близько 15:45 год. вчинив правопорушення передбачені ст. 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила, що її неповнолітній син 16.01.2025 о 12:00 год. з її дозволу сів за кермо транспортного засобу мотоцикла марки Lizzard без д.н.з., не маючи права керування таким транспортним засобом, та близько 15:45 год. по вул. Синяка в с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області рухаючись на вказаному транспортному засобі здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , який отримав механічні пошкодження, та пішоходами ОСОБА_3 і ОСОБА_3 , котрі отримали тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин тіла.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема, визначає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства. Батьки несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно пп. «а», «ґ» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, крім іншого - посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до вимог п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Згідно змісту п. 6 Положення право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли: - шістнадцятирічного віку - категорії А1, А; - вісімнадцятирічного віку - категорії В1, В, С1, С; - дев`ятнадцятирічного віку - категорії BE, C1E, СЕ; - двадцятиоднорічного віку - категорії D1, D, D1E, DE, Т.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Таким чином, відповідно до матеріалів справи неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто: - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Однак, згідно з положеннями ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушенняє: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки її вина підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №252710 від 28.01.2025 (а.с. 1); копіями паспорту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 2-3); рапортом помічника чергового Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 16.01.2025 (а.с. 4); заявою ОСОБА_3 адресованою начальнику Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області (а.с. 5); письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (а.с. 6-8); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10-11).

Таким чином, діяння ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки вона як матір неповнолітнього сина, який у віці п`ятнадцяти років вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачено КУпАП, не виконувала обов`язків щодо його виховання.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу єохорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно доч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшують відповідальність, є щире розкаяння винної. Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, ступінь її вини, обставину, що пом`якшує відповідальність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення як штраф в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що вона підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, 184, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок (УК у Надвірн.р-ні/ Надвірн.р./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, номер рахунку: UA0009307, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №252710 від 28.01.2025).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ)37993783, Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001,Код класифікації доходів бюджету22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Гундяк Т.Д.