Справа № 605/20/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2025 рокум.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №2(м.Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, пенсіонера,

проживаючого в

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №277985 від 09 січня 2025 року, громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 12 год. 52 хв. в с.Яблунівка по вул.Центральна Тернопільського району Тернопільської області здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт підприємницької діяльності та без ліцензії на даний вид діяльності, а саме надавав послуги таксі на автомобілі «Suzuki Vitara» державний номерний знак « НОМЕР_1 », за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він не надає послуг з перевезення пасажирів (таксі), а хто така ОСОБА_2 , як вказано в поясненнях, чи то ОСОБА_2 , як вказано в протоколі, йому не відомо, при цьому він не знає чому вона написала таке пояснення.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, забороняється провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст.251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

В матеріалах справи, окрім вищевказаного протоколу, знаходяться також письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , будь-яких інших доказів до матеріалів справи не додано.

Так, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 вказала, що 09 січня 2025 року близько 12 год. 32 хв. вона викликала таксі до с.Яблунівка, на виклик приїхав водій ОСОБА_1 на автомобілі «Сузукі» державний номерний знак « НОМЕР_1 » та довіз її до місця призначення, після чого вона заплатила грошові кошти в сумі 150 гривень.

Суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, поза розумним сумнівом, окрім як письмових пояснень ОСОБА_3 , які заперечив ОСОБА_1 в судовому засіданні. Будь-яких речових доказів, відеозаписів, які б могли підтверджувати даний факт матеріали справи не містять.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За вказаних вище обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

Окрім цього, частиною 1 ст.3 Господарського кодексу України встановлено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 25 квітня 2003 року №3 врегулював питання здійснення особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, під яким слід розуміти, зокрема, діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Тобто характерною ознакою господарської діяльності повинна бути систематичність вчинення певних дій, які спрямовані на отримання прибутку.

З матеріалів справи, неможливо встановити обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема до матеріалів справи не додано будь-яких належних та допустимих доказів з яких би вбачалось, що ОСОБА_1 займався такою господарською діяльністю систематично (не менше 3 рази протягом року).

Виходячи із вищенаведеного, суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження у цій справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 164 ч.1, 221, 245, 247 п.1, 251, 252, 268, 280, 283, 284 ч.1 п.3,ч.2 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц