Дата документу 23.01.2025
Провадження № 3/334/207/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

28.11.2024 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №183791, згідно якого 28.11.2024 року о 10:53 год. в м. Запоріжжя на вул. Абрагама Коопа, 159, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Правопорушення вчинене повторно протягом року. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на бодікамеру поліцейського.

Відповідальність за правопорушення передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Також, 28.11.2024 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №183807, згідно якого 28.11.2024 року о 10:53 год. в м. Запоріжжя на вул. Абрагама Коопа, 159, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109» державний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою від 17.12.2024 року матеріали відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження №3/334/4050/24 (справа № 334/10184/24).

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає за можливе справу розглядати без його участі, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджена дослідженими судом доказами: протоколами про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 № 183791 та ЕПР1 №183807 від 28.11.2024р.; карткою обліку адміністративного правопорушення від 29.11.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 28.11.2024р.; довідками АП УПП в Запорізькій області про наявність у ОСОБА_1 повторності за ст. 130, 126 КУпАП, постановою серії ЕНА №1588586 від 05.03.2024р. за ч.2 ст. 126 КУпАП; реєстраційною карткою транспортного засобу, в якій власником вказаний ОСОБА_2 ; таблицею на особу бази даних підсистеми «АРМОР», рапортом поліцейського та відеозаписом.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 28.11.2024 р. є склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року, та ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Обставини, що пом`якшують відповідальність не встановлені, обтяжуючою обставиною є систематичне керування транспортними засобами в стані сп`яніння без документів на право керування.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Тому, ОСОБА_1 , як військовослужбовець має бути звільнений від сплати судового збору в дохід держави у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови складає 605,60 гривень.

Керуючись ст. 268, 279, 280, 283 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 130 КУпАП та частиною п`ятою статі 126 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін