Провадження № 3/369/1285/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.01.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Патієвич А.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2024 року, о 16 год. 45 хв, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Jeep Cherokee д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Одеська, 9 в с. Крікювщина, на нерегульованому пішохідному переході не надав переваги в русі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину по пішохідному переходу, у результаті чого скоїв на неї наїзд. Унаслідок ДТП керованим ним автомобіль отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_2 ? легкі тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні, призначеному на 16.12.2024 року, водій ОСОБА_1 вину в порушенні ПДР України, передбачених п. 18.1, не визнав та вказав, що видимість пішоходів на пішохідних переходах була дуже обмежена унаслідок поганих погодних умов, відсутності освітлення, відсутності дорожньої розмітки, а особливо наявністю дорожніх знаків перед островками безпеки, а саме перешкода 2.31, та напрямок об`їзду перешкоди 4.7, які у темну пору доби у світі фар ще більше зменшують видимість пішоходів. Виходячи з обстановки, що склалася, він зменшив швидкість руху автомобіля до 30-40 км/год та зайняв ліву полосу руху тому, що автомобіль, який рухався попереду за 20-30 метрів,мав намір повернути праворуч на вул. Паркова. Під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, на якому сталося ДТП, ОСОБА_1 перевірив, що пішоходи на пішохідному переході відсутні, та продовжив рух авто накатом. Неочікувано з лівого боку на пішохідний перехід під автомобіль вибігла собака, а за нею ОСОБА_2 , яка не подивилася по сторонам перед тим, як вибігла на проїзну частину. Гальмувати ОСОБА_1 почав одразу, як побачив собаку, але гальмівного шляху було недостатньо, аби уникнути наїзду на ОСОБА_2 . Після зіткнення в кінці гальмівного шляху ОСОБА_1 поставив авто на ручне гальмо, увімкнув кнопку аварійної зупинки та вийшов з авто, аби з`ясувати стан пішохода та у разі необхідності надати першу медичну допомогу. Потім підбіг чоловік, який рухався під час скоєння ДТП у зустрічному напрямку по пішохідній доріжці праворуч. За його словами, він самого зіткнення не бачив, а чув тільки глухий звук від удару. Вони удвох оглянули дівчину, після чого остання встала та побігла через дорогу у пошуках собаки, на прохання зупинитися вона не реагувала. ОСОБА_1 зі свідком прослідували за нею та біля будинку, де проживає ОСОБА_2 , зустріли жінку, яка знала її, та допомогла їм повернутися до місця ДТП та викликала швидку допомогу. Через 10 хвилин під`їхала швидка допомога та через 15 хвилин під`їхав наряд поліції. ОСОБА_1 вважає винними в ДТП територіальну громаду, яка є відповідальною за обладнання пішохідних переходів, та батьків ОСОБА_2 , оскільки неповнолітня знаходилася без нагляду батьків, не мала світловідбивальних елементів на одязі та не була обізнана про ПДР. Крім того, долучив до матеріалів справи фотоматеріали з місця ДТП.

У зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 вину в порушенні ПДР України, передбачених п. 18.1, не визнав, судом відкладено слухання справи для виклику у судове засідання іншого учасника ДТП ОСОБА_2 .

Проте, у судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши надані суду та наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] № 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 174479 від 15.11.2024, схемою місця ДТП від 15.11.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 15.11.2024.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду не надано.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи особу порушника, вважаю за можливе обрати вид адміністративного стягнення штраф.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, ст. 124 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів із дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Суддя Андрій ПАТІЄВИЧ