Справа № 444/3704/24
Провадження № 3/444/5/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 23.08.2024 року о 22:14 в с. Куликів по вулиці Грушевського, 74, Львівського району Львівської області керувала транспортним засобом марки «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що цього дня її син взяв машину без дозволу та поїхав до смт. Куликів. Однак, через певний час в автомобілі спустило колесо і він подзвонив до неї та попросив про допомогу. Оскільки, в такий час доїхати з її місця роботи (с. Гребінці) до смт. Куликова немає чим, а тому вона ішла всю дорогу пішки. Коли прийшла, сина відпустила додому та підкачала колесо. Після цього подзвонила до своєї дочки та попросилаприїхати та відвезти її додому, оскільки вона в цей день вживала алкогольні напої. Зазначила, що коли вона сиділа в автомобілі на сидінні водія, то під"їхали працівники поліції. Перевірили в неї документи та запропонували пройти огляд на місці події за допомогою алкотестера "Драгер". Вона пояснила їм усю ситуацію, яка трапилась, однак вони не зважали на її пояснення та почали складати протокол за відмову від проходження нею огляду на стан алкогольного спяніння. Наголосила, що коли приїхала на місце події її дочка, то також пояснювала працівникам поліції про ситуацію, що склалась, однак її пояснення також не були взяті до уваги. На підставі вищенаведеного вважає, що в її діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення. Просить провадження у справі закрити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Медик О.І. надав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначає, що при огляді відеозапису встановити факт руху автомобіля не вдається можливим та що працівники патрульної поліції не дотрималися порядку складання матеріалів про адміністативне правопорушення. В судовому засіданні просив таку заяву врахувати при винесенні рішення та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок поліцейський СРПП ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань без поважних причин, в судовому засіданні 27.01.2024 року пояснив, що причиною зупинки було те, що не світилася лампочка на номерних знаках. Також, зазначив, що рух авто чітко видно на відео, що збережено на диску, який він додатково долучає до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 116721 від 23.08.2024 року; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції долучений до справи та оглянутий в судовому засіданні, приходжу до наступного висновку.

Судом оглянуто відеозапис із нагрудних камер працівників поліції з якого вбачається, що рух автомобіля відбувся під кермуванням ОСОБА_1 .. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Права та обов`язки роз`ясненні ОСОБА_3 , її попереджено про можливість оскарження протоколу.

З врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що з боку працівників поліції відсутні будь-які порушення вимог чинного законодавства.

Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі її процесуальні права.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1-2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що вона будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Обираючи вид та міру стягнення правопорушнику, суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка яка вини у вчиненому не визнає, не має права керувати транспортними засобами (посвідчення водія), а відтак приходжу до висновку, що до останньої слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, в межах санкції статті за якою вона притягується до відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Станом на 01.01.2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" становить 3028, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. ст. 40-1, 268, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 видвний Жовківським РВУМВС України у Львівській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: Зеліско Р. Й.