ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/479/25 Справа № 192/3550/24 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 та захисника адвоката Ковальчука В.І., апеляційну скаргу захисника Ковальчука В.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 27.11.2024 року о 20 годині 05 хвилин на 440 км автодороги Н-08 на території Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21114-125-51», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродно бліде обличчя, сухість порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 категорично відмовився, що було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського № 797627. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження захисник зазначає, що ним була подана апеляційна скарга у встановлений строк, однак, постановою Дніпровського апеляційного суду повернуто апеляційну скаргу, у зв`язку з відсутністю повноважень особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що 27.11.2024 року за кермом зупиненого поліцейськими автомобіля марки «ВАЗ 21114-125-51», номерний знак НОМЕР_1 , перебував не ОСОБА_1 , а його друг на ім`я ОСОБА_2 . ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні без паску безпеки, через що і було на нього складено адміністративний протокол.

Зазначає, що ОСОБА_1 виказував невдоволення тим, що було безпідставно зупинено автомобіль, через що його доставили до приміщення блок-посту та пропонували пройти медичний огляд для встановлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Вказує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, через те, що в машині перебувала його дитина, яка має інвалідність, і він не бажав їхати зі співробітниками поліції та ТЦК до медичного закладу, що було зафіксовано на бодікамеру, та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 не було повідомлено про те, що він має право отримати направлення на медичний огляд в заклад охорони здоров`я та самостійно прослідувати до вказаного закладу для огляду на стан сп`яніння та таке повідомлення не вручено. В матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

У зв`язку з зазначеним, сторона захисту вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та захисника Ковальчука В.І., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи захисника про те, що апеляційна скарга була подана у встановлений строк, однак, постановою Дніпровського апеляційного суду повернута, у зв`язку з відсутністю повноважень особи, яка її подала, матеріалами справи не спростовуються, а отже є підстави вважати, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 183525 від 27.11.2024 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 на вимогу співробітників поліції, які виявили в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, пройти огляд в медичному закладі відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проведення відповідного огляду (а.с. 2); рапортом співробітника поліції, згідно із яким 27.11.2024 року близько 20:05 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21114-125-51», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння категорично відмовився (а.с. 5).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: неприродно бліде обличчя, сухість порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло, - було запропоновано останньому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній категорично відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння співробітниками поліції було висунуто ОСОБА_3 в умовах здійснення відеофіксації, що не заперечує захисник у своїй апеляційній скарзі. Зі змісту відповідного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, відповідний технічний носій є належним та допустимим доказом по справі.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 перебував на пасажирському передньому сидінні, а за кермом транспортного засобу був його друг на ім`я ОСОБА_2 та те, що ОСОБА_1 не отримав направлення на огляд в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є необгрунтованими, оскільки ці обставини не мають будь-якого підтвердження. Натомість з долученого відеозапису вбачається, що у той час, коли працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, останній лише відмовляється від його проходження, не вказуючи при цьому на будь-які обставини із числа наведених захисником, зокрема не зазначає, що водієм транспортного засобу є не він, а інша особа.

Апеляційні доводи про те, що фактично ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки вказана обставина не стосується підстав притягнення останнього до адміністративної відповідальності і не спростовує їх наявності.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Ковальчука В.І. - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця