Справа № 342/39/25
Провадження № 3/342/33/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління ПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює водієм «Городенка-Сирзавод»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №112564 від 03.01.2025 вбачається, що 23.12.2024 біля 11-11 год,. за адресою м.Львів вул.Зубрівська 1а, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду самовільно залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10А,Д Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні та в поданій до суду заяві ОСОБА_2 , зазначив, що він дійсно був 23.12.2024 року в м.Львів і керував ТЗ МАН. Оскільки для вигрузки товару він заїхав помилково не за тією адресою то змушений був розвернутись і заїхати до магазину на вигризку поряд із цим місцем. Під час того як він розвертався то наїхав не навмисно на стовпчик якого не помітив і взагалі не відчув наїзду. Близько години він поряд із цим місцем здійснював вигрузку товару і йому ніхто нічого не повідомляв про наїзд на стовпчик. На ТЗ ніяких пошкоджень немає. Про цю подію він дізнався через декілька днів від працівників поліції. Навмисно місце ДТП він не покидав, так як взагалі не відчув наїзду перебуваючи за кермом свого ТЗ. Просив врахувати це під час розгляду справи.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Положенням ст.122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно вимог частини 1 статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Разом з цим, враховуючи обставини події про яку зазначено в матеріалах даної справи, суд вважає, що ОСОБА_1 поїхав з місця зіткнення, оскільки не усвідомлював, що він став учасником ДТП, а тому у нього був відсутній умисел у вчиненні правопорушення за ст.122-4 КУпАП, отже в його діях відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

На підставі викладеного, вважаю необхідним справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись: ст. ст.122-4, 247, 283-284 КУпАП,-

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.