Справа № 482/137/24
Провадження № 33/812/48/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Лівшенка О.С.

захисника Ярмуша В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його захисником Ярмушем Віталієм Вікторовичем, на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік,

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 січня 2025 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 480545, 05 січня 2024 року, о 21 год. 33 хв. в м. Нова Одеса по вул. Армійська біля будинку 29, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, а саме: чіткий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичногого огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу «Alcotest Drager» та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 480550, 05 січня 2024 року, о 22 год. 43 хв. в м. Нова Одеса по вул. Центральній від вул. Миколи Хвильового до вул. Леваневського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA без номерного знаку, не виконав законну вимогу про зупинку, яка була надана за допомогою пробивних маячків синього та червоного кольору, продовжував рухатися, чим порушив п.2.4; 8.9. «б» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Постановою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 Ярмуш В.В. 13 січня 2025 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що згідно облікових даних НП ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, за такого суд не міг позбавити його права керування транспортними засобами. Захисник посилався на порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки з відеозапису, доданого до матеріалів справи не вбачається яким чином працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія та ОСОБА_1 не було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі.

Крім того, вказував, що судом першої інстанції не надано оцінки відсутності направлення на проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та той факт, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Також зазначав, що працівники поліції, звертаючись до водія не назвали своє прізвище, посаду та спеціальне звання.

Заслухавши пояснення захисника Ярмуша В.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Судом встановлено, що 05 січня 2024 року, о 21 год. 33 хв. в м. Нова Одеса по вул. Армійська біля будинку 29, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, а саме: чіткий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичногого огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу «Alcotest Drager» та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA без номерного знаку, не виконав законну вимогу про зупинку, яка була надана за допомогою пробивних маячків синього та червоного кольору, продовжував рухатися, чим порушив п.2.4; 8.9. «б» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 122-2 КУпАП.

05 січня 2024 року уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 480545, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, а саме: чіткий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичногого огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу «Alcotest Drager» та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Крім того, працівниками поліції у цей же день складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 480550, у якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA без номерного знаку, не виконав законну вимогу про зупинку, яка була надана за допомогою пробивних маячків синього та червоного кольору, продовжував рухатися, чим порушив п.2.4; 8.9. «б» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 122-2 КУпАП.

До протоколів долучено відеозйомку подій 05 січня 2024 року, з якої вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль марки MAZDA без номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм працівником поліції було зазначено свою посаду, прізвище, звання та повідомлено про причину зупинки, а саме: порушення ним п.2.4; 8.9. «б» Правил дорожнього руху України, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу подану за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного та спеціального звукового сигналу. ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки від якого він відмовився, а також відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі.

За такого, доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу та не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі спростовуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі адвокат зазначав, що згідно облікових даних НП ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, за такого суд не міг позбавити його права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд відхиляє зазначені доводи виходячи з наступного.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

У справі "Надточій проти України" ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП. Таким чином, перегляд рішень у справах про адміністративні правопорушення може бути здійснено за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів щодо процесу виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не можуть бути прийняті судом виходячи з наступного.

З відеозапису, здійсненого на нагрудну камеру поліцейського вбачається, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 особисто зазначив, що вживав алкогольні напої. Крім того, на відео видно, що у водія порушена координація рухів, є порушення мови. Поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього чіткого запаху алкоголю з порожнини рота на що той погоджувався.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не видано направлення для проходження медичного огляду в медичному закладі апеляційний суд відхиляє виходячи з наступного.

Згідно положенням Інструкції №1452/735 поліцейським має виписуватись направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння у разі бажання особи пройти огляд в медичному закладі , проте водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не тільки на місці зупинки транспортного засобу, а і в закладі охорони здоров`я. Однак, навіть незважаючи на його відмову, направлення на огляд ОСОБА_1 транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було складено працівниками поліції (а.с. 7). Проте, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Той факт, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом не свідчить про невчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, якщо така вина у вчиненні правопорушення доведена у встановленому законом порядку.

Щодо доводів захисника про те, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції поновлено права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази. Будь-яких додаткових обставин, крім тих які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано. За такого, постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи у суді першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції або ж присутність його захисника в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Ярмушем Віталієм Вікторовичем, на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 січня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська