Справа № 521/550/25
Провадження № 3/521/1310/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Ганошенко С.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси 13.01.2025 року надійшли для розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 21.12.2024 року о 04:18 годині в м. Одесі по вул. Іцхака Рабіна, біля буд. 23 керував транспортним засобом «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, а саме бензодіазепінами, що підтверджується висновком з КНП «ООМЦПЗ`ООР № 003762 від 21.12.2024 року. Правопорушення здійснено на ПВР №471324, 471357 і телефон XIOMI Note 12 Pro.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР).

У судове засідання 27.01.2025 року ОСОБА_1 з`явився, повідомив суд про те, що з вказаним висновком не згодний, вину не визнає, виконував у той день свої звичні трудові обов`язки, напередодні ввечері через тривожність приймав на ніч лікарський засіб «Гідезапам».

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З наданого адміністративного протоколу серії АБА №117904 від 02.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 нібито порушив пункт ПДР України 2.9 а).

Судом досліджено відеозапис, долучений до адміністративного протоколу серії АБА №117904 від 02.01.2025 року, відповідно до якого відсутній факт керування водія ОСОБА_1 , відео починається з того, що водій ОСОБА_1 дзвонить керівництву та питає хто може закрити автівку та здійснити подальше її керування.

Тобто, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів із нагрудних камер відео-реєстраторів співробітників поліції судом встановлено, що на відео самі рух та зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відсутні.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Крім того, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 року по справі №404/4467/16-а (провадження №К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Також слід зазначити, що відеозаписом не зафіксовано перевірку інспектором поліції наявності ознак у ОСОБА_1 наркотичного сп`яніння, також у протоколі працівником поліції взагалі не зазначено, які саме ознаки сп`яніння ним було виявлено при зупинці ОСОБА_1 ( звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість).

Суд вважає необхідним зазначити, що з наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій ОСОБА_1 поводив себе адекватно, відповідав на поставлені йому запитання, висловлював свої думки, його поведінка цілком відповідала обстановці, при цьому працівником патрульної поліції права ОСОБА_1 не були не роз`яснені.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 28.12.2024 №003762 обстеження ОСОБА_1 за результатами огляду перебуває у стані сп`яніння викликане лікарськими препаратами - бензодіазепінами, однак як проводилось та за допомогою якого саме тестування у висновку не вказано.

Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після всіх клінічних та лабораторних досліджень. Як відомо з загальнодоступних джерел терміни виведення наркотичних речовин з крові значно варіюються в залежності від характеристик препарату, особливостей вживання, індивідуальних особливостей організму. Максимальна концентрація в крові спостерігається в перші години після прийому, а ось сліди та продукти його розпаду залишаються в кровотоці кілька діб. Для виведення їх метаболітів нирками навіть після одноразового прийому потрібно кілька днів, а при систематичному вживанні кілька днів або місяців.

Згідно даних Державної установи «Український моніторинговий та медичний центр з наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», терміни виведення наркотичних речовин з крові становлять· Бензодіазепіни - від 3 днів до 6 тижнів (довше у хронічних споживачів). Наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, так й протягом періоду до одного року, то визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп`яніння саме в день керування транспортним засобом.

Відповідно до п.7,8,15 вищезазначеної Інструкції (№ 1452/735 від 09.11.2015 р.) проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричиняти стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Тобто, лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та саме, якого наркотичного (лікарського) засобу в сечі ОСОБА_1 (скільки нг/мл наркотичного засобу та якого саме наркотичного засобу чи лікарського препарату виявлено у сечі та чи перевищує це значення допустимого порогового рівня), що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп`яніння ОСОБА_1 .

Лабораторні дослідження не проводились, кількісне вираження наркотичного (лікарського) засобу не визначено.

Враховуючи, що згідно медичної літератури, лікарський засіб наприклад «Гідазепам» з похідними бензодіазепінами, можна виявити через кілька днів після вживання, з огляду на що, визначення саме кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50 нг/мл -по тесту), має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 саме в день керування транспортним засобом 28.12.2024 року.

Відповідно до наказу МОЗ України № 322 від 19.06.2006 року затверджено та направлено для використання в роботі лікувально-профілактичних закладів методичні рекомендації "Методи виявлення наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини. Методи попередньої експрес діагностики".

Відповідно до п. 1 вказаних Методичних рекомендацій, токсикологічний аналіз повинен застосовуватися на стратегії судово-медичної токсикології, в основі якої лежить метод скринінгу. Остання допускає неправильні позитивні результати, але повністю виключає неправильні негативні результати. Усі зразки, що дали позитивний результат, далі досліджуються підтверджуючими методами.

У п. 2 вказаних методичних рекомендацій зазначено, що проби, які показали позитивний результат, повинні бути обов`язково підтверджені іншими більш селективними методами. Така двохетапність токсикологічного аналізу підвищує достовірність кінцевого заключення і відповідає як міжнародним стандартам, так і вітчизняним стандартам діагностики та лікування.

Відповідно до п.22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В матеріалах справи відсутні дані, які вказують на те, що в закладі охорони здоров`я Висновок медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння був складений за результатами лабораторних досліджень з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджених сертифікатом відповідності.

Беручи до уваги те, що висновок про перебування ОСОБА_1 під впливом лікарських препаратів зроблений без проведення лабораторного дослідження його біологічної речовини, він не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 12 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Розділом ІІІ означеної Інструкції встановлений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Відповідно до п. 7 р. ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно з п.15 і п.16 Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акту медичного огляду.

Відповідно до п. 22 р. ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, висновок КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР № 0037762 від 28.12.2024 р. щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог Інструкції, тому вважається таким, що не може бути беззастережним доказом наявності вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суд приймає до уваги правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року № К/9901/1403/17 (справа №524/5536/17) у якій, зокрема вказано, що: «суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис».

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність у інспектора поліції достатніх правових підстав взагалі вимагати проходження ОСОБА_1 відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу.

Аналогічні вимоги закріплені у розділі ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Однак, всупереч зазначеним вимогам, матеріали справи не містять доказів того, що працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Аналізуючи наведене вище, суд вважає що працівники поліції допустили низку процесуальних порушень при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а тому, у відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП, результати такого огляду є недійсними.

Інших доказів, працівниками поліції, для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої у ст. 62 Конституції України - презумпції невинності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

А згідно вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин провадження по справі підлягає закриттю з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.130, 247, 279, 280, 283 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО