Справа № 496/28/25
Провадження № 3/496/14/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Шаньшина М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеський області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2024 року о 21.00 год в Одеській області, Одеському районі, с. Міжлиманське, вул. Іванова, буд. 1 БП №23 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покриву, звужені зіниці очей.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце i час розгляду справи, i, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом був здійснений виклик ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 21.01.2025 року шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, що вказаний в протоколі. Крім того, про дату судового засідання ОСОБА_1 був повідомлений під час складання протоколу, про що свідчить його власноручний підпис.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини не явки суд не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило, тим самим позбавив себе можливості надати особисто пояснення щодо обставин адміністративного правопорушення, а тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 194060 від 21.12.2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, та дослідженим відеозаписом, згідно якого встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснення ОСОБА_1 .

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки інспектора САП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Стариченко А. посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 не видавалося.

Крім того, санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено одне з додаткових адміністративних стягнень - позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, а також, беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які перебувають з ознаками стану наркотичного сп`яніння, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено, а також те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тому з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень, також враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, належних висновків для себе не зробив та знову керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому суд вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статі за якою кваліфіковані його дії, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 2, 283, 284, 287, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Шаньшина