Номер провадження: 33/813/172/25
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Ровенко А.С., захисника Бикова Д.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 15.11.2024 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до вказаної постанови, 08.09.2024 о 00 год 19 хв. у м. Одесі, пр-кт Князя Володимира Великого (раніше Добровольського), напроти буд. 78, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом CYGNUS, держ знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного пристрою Alcotest drager. Результат огляду становив 1,53 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, з огляду на те, що:

- судом 1-ої інстанції не належним чином досліджено відеозапис події та надані ним пояснення про те, що працівник поліції надавши вказівку про зупинку не зазначив вид або марку транспортного засобу, а тому він не міг зрозуміти, що це звернення стосується саме його;

- працівники поліції під час зупинки створили ДТП, здійснивши зіткнення з його транспортним засобом, проте у протоколі про це не зазначено, відповідний протокол про ДТП та схему ДТП не складено;

- суд 1-ої інстанції не взяв до уваги те, що він постійно наголошував, що не розуміє всіх обставин, оскільки погано знає українську мову, неодноразово перепитував у працівників поліції наслідки складення протоколу, однак ними не було роз`яснено фабулу інкримінованої йому статті та передбачену законом відповідальність за вчинене правопорушення;

- поліцейськими в порушення Інструкції № 1395 від 07.11.2015 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не залучено свідків.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить постанову суду від 15.11.2024 скасувати та провадження у справі закрити.

В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, клопотань про відкладання розгляду справи не заявляв, при цьому його інтереси представляв захисник Биков Д.Ю., який не заперечував щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши пояснення захисника Бикова Д.Ю., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши її доводи, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Вимогами п. 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 125086 від 08.09.2024 (а.с. 1), відповідно до якого 08.09.2024 о 00 год 19 хв. у м. Одесі, пр-кт Князя Володимира Великого (раніше Добровольського), напроти буд. 78, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CYGNUS, держ знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного пристрою Drager Alcotest. Результат огляду становив 1,53 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР;

- роздруківкою показників застосованого на місці зупинки приладу Drager Alcotest 7510, відповідно до якого результат огляду становить 1,53 ‰ алкоголю (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 7510, у якому зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,53 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, про що в акті міститься його особистий підпис (а.с. 5);

- відеозаписом події (а.с. 6), на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510.

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом 1-ої інстанції не належним чином досліджено відеозапис події, спростовується повторно дослідженим в судовому засіданні відеозаписом нагрудної камери відео-реєстратора співробітника поліції (а.с. 6).

Так, вищевказаний відеозапис розпочинається з того, як працівники поліції за допомогою подання спеціального сигналу намагалися зупинити транспортний засіб, а саме: мопед, під керуванням ОСОБА_1 , який в свою чергу на вимоги поліцейських не реагував та продовжував рух. Надалі ОСОБА_1 зупинився, після чого впав на землю біля мопеду, при цьому на запитання поліцейського відповів, що вимогу про зупинку не чув, у нього нічого не болить почувається нормально, допомога не потрібна (час: 00:22:45, 00:27:38).

Під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейським у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей та шкіри обличчя (час:00:32:06), про що також було повідомлено ОСОБА_1 , який пояснив, що їхав до дому, вживав пиво (час: 00:23:40).

Отже, апеляційний суд констатує, що на відеозаписі зафіксовано явні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що стало підставою для висловлення йому поліцейським пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Drager та в закладі охорони здоров`я (час: 00:29:17).

На проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 ОСОБА_1 погодився, пройшов огляд та його результат склав 1,53 ‰ алкоголю в повітрі, що видихається, при цьому, жодних заперечень щодо процесу проведення огляду, а також незгоди із його результатами ОСОБА_1 не висловлював, а навпаки пояснив, що випив «домашнього» вина, з результатом згоден, що також підтверджується його особистим підписом у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «з результатом згоден» (час: 00:52:33, 00:53:06).

Після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейські роз`яснили йому наслідки проходження такого огляду, зокрема, те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згодом, співробітниками поліції, як це зафіксовано на відеозаписі, було складено вищевказаний протокол, оголошено його зміст ОСОБА_1 , роз`яснено йому права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі й право користуватися послугами на перекладача (час: 01:12:05), а також вручено копію протоколу та відсторонено водія від права керування транспортним засобом, після чого відеозапис завершується.

Відтак, апеляційний суд доходить переконання про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери співробітника поліції фіксує весь процес проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, в тому числі процес складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Не мають правового значення доводи скарги щодо обставин зупинки ОСОБА_1 та правомірності вчинених поліцейськими з приводу цього дій, зокрема, не оголошення виду або марки транспортного засобу, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не реагував на вимогу поліцейських про зупинку, оскільки такі обставини не є предметом доказування у справі, а тому не підлягають дослідженню, водночас, ОСОБА_1 під час складення протоколу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснив, що не чув вимоги поліцейських про зупинку (час: 00:22:45).

З цих же підстав, апеляційний суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності фіксації факту ДТП, яку, на думку ОСОБА_1 створили поліцейські під час його зупинки, здійснивши зіткнення з його транспортним засобом, та звертає увагу апелянта на те, що наведені ним в апеляційній скарзі що вказаного факту обставини не підлягають встановленню у справі про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції оцінює критично твердження ОСОБА_1 про те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився без присутності свідків та вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

В свою чергу, відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції зауважує, що доводи ОСОБА_1 щодо незалучення свідків спростовуються дослідженим апеляційним судом вищевказаним відеозаписом із нагрудної камери відео-реєстратора співробітників поліції, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення і на якому зафіксовано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 6)

Отже, відсутні підстави стверджувати, що поліцейськими порушено вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також вимоги як Інструкції № 1452/735, так і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008.

Також є голослівними та такими, що спростовуються відеозаписом події, твердження ОСОБА_1 щодо погано розуміння української мови, оскільки, як вже зазначалось вище, поліцейськими йому було роз`яснено право користуватися послугами перекладача (час: 01:12:05), водночас, він таким правом не скористався, будь-яких зауважень щодо нерозуміння державної мови від нього не надходило, при цьому події, відображені на відеозаписі, зокрема, спілкування апелянта із поліцейськими, свідчать про достатній рівень розуміння останнім української мови, яка є державною мовою в Україні, та відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну мову України» підлягає обов`язковому використанню, зокрема, у діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, установ, організацій та підприємств усіх форм власності, включаючи ведення в них діловодства, а також у їх назвах.

На безпідставність доводів апелянта в частині не роз`яснення йому фабули інкримінованої йому статті та передбаченої законом відповідальності за вчинене правопорушення, вказує відеозапис події правопорушення, на якому зафіксовані наведені обставини (час: 00:56:15).

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, позиція ОСОБА_1 , та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 15.11.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца