Справа №461/256/25
Провадження №3/461/296/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - Павлюк О. В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Гнаткович В. С.,

прокурора Яреми О. Б.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Львівського управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні Правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу № 132 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.01.2025, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ст. 46 вказаного Закону, подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, а саме недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 673530,89, відповідальність за що встановлена ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді правопорушниця ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала, та у разі накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу, просить його відтермінувати.

Прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала і зазначила про наявність у діях ОСОБА_1 ознаки діянь, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а тому просила призначити покарання правопорушниці у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 розділу VІІ Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в- Ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону (редакція Закону, яка діяла на момент подання вищевказаної декларації), зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агенства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агенством.

Відповідно до наказу від 03.05.2018 № 147-ос Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як переможець конкурсу.

Відповідно до наказу від 28.10.2020 № 143-0 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у зв?язку зі зміною структури Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 переведена на посаду головного спеціаліста відділу методології та організації роботи зі застосування пенсійного законодавства управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Отже, з урахуванням положень п.п. «в», п. 1, ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності зі вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості про: отримані доходи суб?єкта декларування або членів його сім?ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір. Відомості щодо подарунка зазначаються лише у разі, якщо його вартість перевищує п?ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, а для подарунків у вигляді грошових коштів - якщо розмір таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує п?ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» об?єкти нерухомості, що належать суб?єкту декларування та членам його сім?ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Як вбачається з обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак корупційного правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що у розділі 3 «Об?єкти нерухомості» суб?єкт декларування не зазначив відомостей про об?єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 (квартира, загальною площею 43,7 м'), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить їй на праві власності згідно з відомостями Державного реєстру речових прав. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 04.10.2019, відповідно до звіту про оцінку майна від 02.10.2019 ринкова вартість цієї квартири становить 633831, 46 гривень. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 633831, 46

Окрім цього, суб?єкт декларування не зазначив відомостей про об?єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 060 (земельна ділянка, кадастровий номер: :01:003:0229, загальною площею 2 913 м*), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить їй на праві власності згідно з відомостями ДРРП. Відповідно до довідки про оціночну вартість об?єкта нерухомості від 11.12.2024 № 201-08876983, оціночна вартість вказаної земельної ділянки становить 23295,40 гривні. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 23 295,40 грн.

Окрім цього, суб?єкт декларування не зазначив відомостей про об?єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 6060 (земельна ділянка, кадастровий номер: :01:003:0230, загальною площею 719 м2), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить їй на праві власності згідно з відомостями ДРРП. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 11.12.2024 № 201-08877078, оціночна вартість вказаної земельної ділянки становить 16404,03 гривні. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 16404,03 гривні.

Незважаючи на направлення Національним агентством суб?єкту декларування ОСОБА_1 запиту на пояснення, він своїм правом на надання пояснень не скористалася та пояснень і підтверджуючих документів не надала.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 132 від 13.01.2025, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції», а саме подала завідомо недостовірні відомості у щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на суму 673530,89 грн.; обґрунтованим висновком щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення від 13.12.2025.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, яке полягає у зазначенні у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік недостовірних відомостей, які відрізняються від достовірних на суму 673530,89, суд вважає доведеним, а її дії кваліфікує за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з положенням ст. 33 КУпАП,- при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

На підставі вищенаведеного, враховуючи характер скоєного правопорушення та особу правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави.

Згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стаття 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених норм вказує на те, що розстрочка штрафу - це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу - це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі статтею 268 КУпАП, одним зі завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та який в свою чергу є достатньо великим у порівнянні зі встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, тому суд приходить до висновку, що сплата штрафу у розмірі 17000,00 грн. одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф зі розтермінуванням виплати певними частинами строком на шість місяців.

Згідно зі ст. 303 КУпАП, у разі відстрочки виконання постанови строк давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушниці необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33-34, 36, 40-1, ч. 4 ст. 172-6, ст. ст. 252, 280, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу строком на 6 (шість) місяців з виплатою штрафу по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 33 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Ольга ПАВЛЮК