Справа № 346/6136/24
Провадження № 3/346/72/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, головного інженера ТОВ «ПБС»,

за ст.140 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 712706, відповідно до якого він 28 жовтня 2024 року об 11 год в с. Замулинці Коломийського району Івано-Франківської області, АД Н-10 Стрий-Чернівці-Мамалига км 171++750, будучи посадовою особою головним інженером ТОВ «ПБС», порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, вулиць тощо, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу марки «DAF XF 95. 380» д.н.з. « НОМЕР_1 » з причепом «Krone SD» н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив Закон України «Про дорожній рух» пп. 1.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав письмове клопотання про закриття провадження по справі. Так, у клопотанні посилається на те, що диспозиція ст. 140 ч. 4 КУпАП є банкетною, отже містить вимоги щодо зазначення конкретних нормативних актів (правил та стандартів тощо) порушення яких охоплюється диспозицією даної статі та має ознаки даного адміністративного правопорушення.

Також зазначає, що згідно протоколу порушення мало місце 28 жовтня 2024 року, тоді як протокол складено через два місця, а саме 05 листопада 2024 року, а отже складення протоколу відбулося з порушенням встановлених строків. В самому протоколі допущено ряд грубих порушень оформлення зокрема відсутні відомості щодо свідків та потерпілих.

В протоколі не конкретизовано які саме дії чи бездіяльність ним вчинено та чи входило це до його посадових обов`язків, відсутні конкретні правила, норми і стандарти, які порушено.

ОСОБА_1 зазначив, що долучений до протоколу акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складений без представників ТОВ «ПБС» та балансоутримувача ділянки дороги, а саме Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області. В акті зазначено, що на вказаній ділянці дороги встановлені знаки, які попереджують про наявність ям, що в свою чергу зобов`язує водія вжити всіх заходів для об`їзду перешкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що на нього як головного інженера не покладено обов`язку щодо відповідальності за дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць на дорозі державного значення на ділянці автодороги Н-09.

Зазначив також, що жодних актів про дефекти щодо факту відхилення нормам, невідповідності експлуатаційного стану автодороги згідно з ДСТУ 3587:2022 ТОВ «ПБС», не отримував. Станом на 28 жовтня 2024 року поліцією не винесено жодних приписів щодо проведення робіт та/чи усунення недоліків на вказаній ділянці дороги.

Крім того зазначив, що згідно листа № 32/092214/05-17 від 05 лютого 2024 року, адресованого директору ТОВ «ПБС» вказано, що з 01 січня 2024 року ЗУ «Про державний бюджет на 2024 р.» видатки на реалізацію бюджетної програми 3111020 «Розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування державного користування не передбачено. У зв`язку із цим кошти на виконання робіт з будівництва, реконструкції, капітального, поточного, середнього ремонтів та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відсутні.

Тому просить провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом статті 251КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.

Зі змісту ст.252КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 712706 від 05 листопада 2024 року, 28 жовтня 2024 року об 11 год в с. Замулинці Коломийського району Івано-Франківської області, АД Н-10 Стрий-Чернівці-Мамалига км 171++750, будучи посадовою особою головним інженером ТОВ «ПБС», порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, вулиць тощо, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу марки «DAF XF 95. 380» д.н.з. « НОМЕР_1 » з причепом «Krone SD» н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив Закон України «Про дорожній рух» пп. 1.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні досліджені долучені до протоколу, а саме:

- акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 29 жовтня 2024 року, відповідно до якого не встановлено порушень вимог ДСТУ 3587-22 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану». Дорожні знаки встановлені, розмітка нанесена, недоліки в утриманні та експлуатації ділянки відсутні. За результатом обстеження дану ділянку дороги визнано придатною для експлуатації. Відповідно вказаний доказ не підтверджує вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, оскільки не фіксує жодних порушень;

- схему ДТП від 28 жовтня 2024 року з фото таблицею та письмові пояснення учасника пригоди, відповідно до яких транспортний засіб отримав механічні пошкодження внаслідок наїзду на перешкоду (падіння дерева).

В жодному із доказів не зазначено, яку посаду займає ОСОБА_1 в ТОВ «ПБС», відомостей щодо наявності в нього, як посадової особи ТзОВ «ПБС», обов`язків щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, як загалом, так і на зазначеній в протоколі ділянці дороги в матеріалах справи немає. Відсутні зазначення конкретних дій/бездіяльності, які ставляться останньому у провину (у взаємозв`язку із посиланням на пункти його посадової інструкції); відсутні докази у підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між настанням дорожньо-транспортної події та діями/бездіяльністю ОСОБА_1 .

До адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, притягуються особи, які здійснили порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, для настання відповідальності особи за ч.4 ст.140 КУпАП необхідна наявність кваліфікуючих ознак, які визначені в ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні п.1.5 ПДР України, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, а також у порушенні Закону України «Про дорожній рух», без зазначення відповідної статті, порушення якої допущено.

В матеріалах справи відсутні посилання які саме норми ДСТУ чи інші стандарти та правила порушено.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Ст.129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Також, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення, суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процессу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом. /Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, Karelin v. Russia заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року, рішення «Надточій проти України» від 15.05.2008/

Оскільки доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, суду надано не було, обставини справи фактично не були з`ясовані, тому законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх наведених обставин, викликає розумні сумніви, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно ст.284 КУпАП По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, оскільки вина його не доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.62, 129 Конституції України, ст.9, 24 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст.7, 14, 254, 279, п.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 140 ч.4 КУпАП України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд на протязі десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Сольський В. В.