Справа № 629/6480/24
Номер провадження 3/629/39/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовий квиток серії НОМЕР_2 , працює в ЗСУ, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому відповідно до ст.268 КУпАП роз`яснені права,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

14.10.2024 року о 00:45 год. в с. Смирнівка по вул. Миру водій ОСОБА_1 керував ТЗ SUBARU FORESTER, днз НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, з явними ознаками, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №839578 від 14.10.2024 року, актом, направленням та диском.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, його представник-адвокат Остапенко С.Ю. надала клопотання про закриття справи у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, в якому зазначила, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, так як не вчиняв даного правопорушення. Також представник зазначає, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, акт огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів був наданий на підпис ОСОБА_1 , а не складався у його присутності. Крім того, працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі. Також у направленні до медичної установи відсутній підпис працівника поліції, що складав даний документ. Окрім цього, відеодиск, який додано до протоколу не містить інформації на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається з положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно

майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.130 КУпАП визначена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та визначено відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП вбачається відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що підтвердженням відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є відеозапис з бодікамери TECSAR BDC №263.

При дослідженні диску з відеозаписом, судом було встановлено, що на диску, який додано до матеріалів справи, відсутні будь-які записи.

Також в направленні до медичної установи, долученому до матеріалів справи, відсутній підпис працівника поліції, який таке направлення складав.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо відсторонення водія працівниками поліції від керування транспортним засобом.

Враховуючи вище вказане, беручи до уваги неможливість встановлення дійсних обставин справи, наявність порушень та суперечностей, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , суддя вважає, що в даній справі відсутні склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положення ч. 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофеева проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №636673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-2тКУпАП України, суд, виходить з того , що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не в праві самостійно змінювати на шкоду особи у формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно формулювання слід вважати по суті викладанням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція)

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатно вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи містять відомості, які викликають сумніви, та унеможливлюють встановлення достовірності фактичних обставин справи, з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, ч. 1 ст.247, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП- закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О.Каращук