Справа №: 398/6158/24
провадження №: 3/398/113/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"29" січня 2025 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Авраменко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2024 року близько 17 год. 19 хв. в Олександрійському районі по автодорозі м. Олександрія Нова Прага, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1 ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальова Т.Ю. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не визнає, оскільки об`єктом правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а об`єктивною стороною є зокрема керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом. В матеріалах справи містяться такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №542172 від 12.11.2024 року, постанова серії БАД №904098 від 12.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, довідка працівника поліції про те, що згідно інформаційно-телекомунікаційної системи «ІП НПУ» підсистеми НАІС «Посвідчення» ОСОБА_1 не отримував, довідка №647/114-24 від 14.11.2024 року, постанова серії БАД №82144 від 09.05.2024 року, диск з відеозаписом про фіксацію правопорушення. Проте у відеозаписі, долученому до матеріалів справи зафіксовано, що працівниками поліції було викликано ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке відбулось 12.11.2024 року, але самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на відеозаписі не зафіксовано. Окрім того, наявні розбіжності в часі вчинення адміністративного правопорушення, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі. У протоколі зазначено час «17 год 07 хв», а на відеозапис починається о «17 год 19 хв». В протоколі не зазначено про наявність відеозапису, не вказана модель і серійний номер бодікамери, а відтак наявні сумніви щодо правильності вказаної дати та часу на приладі, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація та належності даного доказу. З відеозаписів події, долучених до матеріалів справи у кількості 3 відеофайлів, що зроблені з невідомого носія, неможливо встановити хронологію події, що відбулась 12.11.2024 року, оскільки відеозаписи є переривчастими та розділеними на частини. Враховуючи, вищевикладене просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вину він не визнає та в матеріалах справи не надано підтвердження фіксації факту керування без водійського посвідчення.

Заслухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серед яких відсутня така вимога як зазначення технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та на який зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за змістом відповідає вимогам КУпАП та не зазначення в протоколі про наявність відеозапису, так само як і не зазначення моделі і серійного номеру технічного пристрою (бодікамери поліцейського), не тягне за собою неможливість прийняття такого відеозапису як доказу в справі про адміністративне правопорушення в силу вимог ст. 251 КУпАП.

На відеозаписі зафіксовано, що 12.11.2024 року о 17 год. 19 хв. поліцейський виходить зі службового автомобіля та наближається до автомобіля, який стоїть на узбіччі автодороги з увімкненим двигуном та світлом фар, в якому перебуває на водійському сидінні ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє водієві, що причиною зупинки є те, що в автомобіля в темну пору доби не працює ближнє світло лівої фари, на що ОСОБА_1 відповідає, що перед початком руху в автомобіля все працювало та він їхав додому в с. Світлопопіль. В подальшому, поліцейським було з`ясовано, що ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом. В свою чергу ОСОБА_1 повідомив, що керує автомобілем без посвідчення водія, оскільки в село автобус ходить лише раз на тиждень та він не має коштів, щоб отримати водійське посвідчення. Надалі поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) та керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса).

При цьому, відеозапис хоч і має три окремі файли, однак з часових позначок вбачається, що в цих трьох файлах зафіксований безперервний відеозапис з моменту звернення поліцейського до ОСОБА_1 (17 год. 19 хв. 10 сек.) до моменту вручення останньому, складених поліцейським документів, в тому числі вищезазначеного протоколу та постанови (18 год. 30 хв.).

Зазначені вище обставини також зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №542172 від 12.11.2024 року та постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також, на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, органом поліції надано та судом досліджено копію постанови серії БАД №82144 від 09.05.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та довідку Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 14.11.2024 року про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Зазначені вище докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх достовірності.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 12 листопада 2024 року близько 17 год. 19 хв. в Олександрійському районі по автодорозі м. Олександрія Нова Прага, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, а отже вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер правопорушення, особу правопорушника, який вдруге протягом року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, суддя вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

При призначенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суддя враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20, де зазначено, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Суддя не вбачає підстав для застосування оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки доказів належності ОСОБА_1 , автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , суду не надано.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Олександр Володимирович Авраменко