"28" січня 2025 р. Справа № 363/4083/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., при секретарі Пчолкіну М.В., за участю ОСОБА_1 та його захисника Григоренка Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06 серпня 2024 року о 23 год. 17 хв. в м. Вишгороді по вул. Шолуденка, 13Б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №604 (0,34% проміле), чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді надав пояснення та категорично заперечив вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом 06 серпня 2024 року. Зазначив, що того дня випив лише безалкогольне пиво. Після зупинки транспортного засобу співробітники поліції не запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу, а відразу виписали направлення на проходження медичного огляду у відповідному закладі охорони здоров`я. При цьому, у висновку лікаря-нарколога не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, таких як неадекватна поведінка, порушення координації рухів, незв`язна мова, тощо. Також зазначив, що технічні засоби для визначення вмісту алкоголю повинні проходити регулярне калібрування та повірку, однак в матеріалах справи відсутні чіткі докази, які б підтверджували, що використовуваний прилад вчасно повірений та придатний до експлуатації на момент проведення огляду. Крім того, безалкогольне пиво може містити незначний залишковий вміст алкоголю (до 0,5%), що не спричиняє стану сп`яніння, але може бути неправильно інтерпретовано при вимірюванні. Доводив, що вживання безалкогольного пива не може вважатися порушенням, оскільки воно не впливає на увагу та швидкість реакції водія. У зв`язку з цим вважає, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Адвокат Григоренко Ю.С. в суді зазначив, що в ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, який поводив себе адекватно, коли у матеріалах справи відсутня інформація про серійний номер газоаналізатора Алкофор 307, в зв`язку з чим надане КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» свідоцтво про повірку не підтверджує того, що саме цей прилад використовувався під час огляду ОСОБА_1 . Просив направити вказану справу на дооформлення до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

28 січня 2025 року в судовому засіданні в задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено, оскільки невідповідностей вимогам ст. 256 КУпАП у зазначеному протоколі та його матеріалах не встановлено, коли зібрані матеріали є достатніми для вирішення справи по суті згідно ст.ст. 283-284 КУпАП.

Отже, адвокат Григоренко С.Ю., посилаючись на зазначені вище доводи, просив справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності у діях останнього складу та події адміністративного правопорушення згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в суді показав, що 06 серпня 2024 року ОСОБА_1 приїхав на день народження до його дружини, пив безалкогольне пиво, оскільки планував керувати автомобілем, на якому близько 17-18 год. того ж дня поїхав додому.

Заслухавши ОСОБА_1 , його адвоката та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, зазначені в протоколі обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 680645 від 07 серпня 2024 року, направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 06 серпня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів 06 серпня 2024 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №604 від 06 серпня 2024 року та актом до нього, відомостями свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/1548 від 30 квітня 2024 року, копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , витягом з бази ІПНП, даними відеозапису.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 266 КУпАП визначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При досліджені долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери співробітника поліції встановлено, 06 серпня 2024 року о 23 год. 17 хв., під час перевірки поліцейським на місці зупинки транспортного засобу документів ОСОБА_1 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою відповідного газоаналізатора або ж в медичному закладі. Відразу після чого ОСОБА_1 зазначив, що не довіряє поліцейському пристрою, а тому наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Вишгородська ЦРЛ».

При цьому, ОСОБА_1 наявність виявлених в нього поліцейським ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, на той час не заперечував.

В цьому зв`язку, співробітниками поліції воєчасно забезпечено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Вишгородська ЦРЛ».

ОСОБА_1 проходив тест у Вишгородській ЦРЛ за допомогою пристрою Алкофор 307 двічі, зокрема о 23 год. 44 хв. - результат якого становив 0,4% та о 00 год. 04 хв. 0,34%, що вбачається із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість КНП «Вишгородська ЦРЛ» №604 від 06 серпня 2024 року.

Крім того, з акту до вказаного висновку вбачається, що у ОСОБА_1 наявний виражений запах алкоголю з порожнини рота, оскільки він вживав алкогольний напій (пів пляшки пива), за три години до проведення вказаного тесту, внаслідок чого останньому за наслідком проведення огляду встановлено діагноз - алкогольне сп`яніння.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/1548 газоаналізатора Алкофор 307 №Q, межі допустимої абсолютної похибки (в інтервалі діапазону вимірювання від 0 до 0,5%) - + 0,1%; відносної (в діапазоні вимірювання понад 0,5%) - + 20%, який повірено 30 квітня 2024 року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що під відеофіксацію ОСОБА_1 погодився із проведеним вдруге результатом огляду та будь-яких застережень чи не згоди щодо послідовності проведення такого огляду, його результату, справності чи повірки газоаналізатора Алкофор 307 не вказав.

При цьому, згідно показань свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебував у нього 06 серпня 2024 року до 17-18 год., коли згідно матеріалів справи останній керував автомобілем вже о 23 год. 17 хв., а на відеозапису повідомив, що вживав пиво за 3-4 год. до зупинки транспортного засобу. В зв`язку з цим показання свідка ОСОБА_2 обставин викладених у протоколі не спростовують.

Отже, показання в суді свідка ОСОБА_2 є недостатніми для того, щоб дійти висновку про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, коли будь-які відомості про існування такого свідка в матеріалах справи відсутні.

Що стосується доводів адвоката про те, що вказаний вище висновок та акт до нього слід визнати недопустимим доказом, оскільки в цих документах не вказано серійний номер вимірювального приладу, який є невизначеним, то суд їх відкидає, оскільки одне лише незазначення такого номеру, з огляду на сукупність інших доказів, про порушення прав ОСОБА_1 не свідчить і на недостовірність здійсненого огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Вишгородська ЦРЛ» не вказує.

Сама тільки та обставина, що у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість КНП «Вишгородська ЦРЛ» №604 від 06 серпня 2024 року та в акті до нього серійний номер Алкофор 307 не зазначено, на недостовірність результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння не вказує, висновку лікаря не спростовує, до порушення прав ОСОБА_1 під час такого огляду не призводить, а тому суд не може визнати такий доказ недопустимим та дійти висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вказане, суд також відкидає і доводи ОСОБА_1 про те, що співробітники поліції не запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, що вимірювальний пристрій міг показувати похибку, оскілки ОСОБА_1 вживав виключно безалкогольне пиво та що вимірювальний пристрій є невизначеним, оскільки такі доводи повністю спростовуються матеріалами справи та даними відеозапису,

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 33, 130, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя