Справа № 578/70/25
провадження № 3/578/76/25
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
24 січня 2025 року селище Краснопілля
Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 (з м.д. АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з м.д. АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить службу на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (з м.д. АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з м.д. АДРЕСА_2 ), за частиною другою статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2025 серії СхРУ №121849, складеного начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (з м.д. АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з м.д. АДРЕСА_2 ) ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 09.01.2025 у порушення вимог статей 11, 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, абзацу 4 пункту 2 глави 5 Розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої Наказом МВС від 19.10.2015 № 1261, перебуваючи у прикордонному наряді черговий КСП, в обов`язки якого входить організація служби прикордонних нарядів, неякісно організував службу прикордонного наряду «ПТС» (МТК), не здійснив контроль за несенням прикордонним нарядом «ПТС» (МТК) служби (виконання завдань) тобто вчинив адміністративне правопорушення у період воєнного стану, передбачене частиною другою статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що 09.01.2025 він як черговий КСП визначив прикордонному наряду завдання на спостереження за державним кордоном України, визначив інтервали часу, коли прикордонний наряд повинен виходити на зв`язок, однак йому невідомо з яких причин наряд залишив місце несення служби, не здійснивши доповіді про це, у той час як сам ОСОБА_1 не мав можливості перевірити місце перебування наряду.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.
За змістом частини першої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-18 КУпАП.
Частина друга статті 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду у вигляді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, у своїй діяльності мають керуватися статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено загальне поняття обов`язків військовослужбовців, статтею 16 цього Статуту, за якою кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами. Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками міститься і в частині третій статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення може проявлятися у виді порушення правил несення прикордонної служби, не виконання певних функцій.
Таким чином, для наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення за частиною другою статті 172-18 КУпАП доведенню підлягають ті факти, що військовослужбовець є службовою особою, порушення правил несення прикордонної служби мало місце під час виконання військової служби, в умовах особливого періоду.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Разом з тим Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.
Факт того, що ОСОБА_1 є службовою особою ДПСУ підтверджений копією службового посвідчення НОМЕР_2 .
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-18 КУпАП суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №121849 від 22.01.2025, витяг з журналу бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_1 (з м.д. АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з м.д. АДРЕСА_2 ), витяг з робочого зошита начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з м.д. АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з м.д. АДРЕСА_2 ) з планом охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю на 08/09 січня 2025 року, Висновок службового розслідування щодо з`ясування причин та обставин можливих порушень організації та порядку несення служби окремих військовослужбовців другої прикрас (з м.д. АДРЕСА_1 ) першої прикк (з м.д. АДРЕСА_2 ), пояснення ОСОБА_1 від 12.01.2025, пояснення ОСОБА_3 від 12.01.2025, пояснення ОСОБА_4 від 12.01.2025, пояснення ОСОБА_5 від 12.01.2025, пояснення ОСОБА_2 від 12.01.2025, копія службового посвідчення НОМЕР_2 .
У відповідності до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі змістом статті 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги статей 11, 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, абзацу 4 пункту 2 глави 5 Розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України».
Так статтями 11, 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
За змістом абзацу 4 пункту 2 глави 5 Розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» черговий КСП зобов`язаний: знати обстановку на ділянці прикордонної комендатури (прикордонної застави); у разі зміни обстановки на ділянці відповідальності уточнювати діючі або приймати нові рішення щодо порядку виконання завдань, забезпечувати їх реалізацію та доповідати по команді; керувати прикордонними нарядами, елементами службового (бойового) порядку, здійснювати контроль за несенням ними служби (виконанням завдань); організовувати збирання даних обстановки на ділянці відповідальності, підтримувати взаємодію з органами (підрозділами) Національної поліції України, Служби безпеки України, інших правоохоронних органів, Збройних Сил України, Національної гвардії України, представниками органів державної влади та місцевого самоврядування; постійно підтримувати зв`язок з прикордонними нарядами, елементами службового (бойового) порядку, підпорядкованими та сусідніми підрозділами, а за відсутності (пошкодження) зв`язку вживати заходів щодо його відновлення; мати розрахунки особового складу за елементами службового (бойового) порядку для дій при зміні обстановки на ділянці відповідальності та контролювати їх готовність до виконання раптово виникаючих завдань; організовувати своєчасне оповіщення особового складу за встановленими сигналами та командами; приймати доповіді від прикордонних нарядів, елементів службового (бойового) порядку, підпорядкованих підрозділів про обстановку на ділянці відповідальності; організовувати охорону та оборону місця дислокації командно-спостережного пункту згідно з планом охорони та оборони.
Водночас у ході розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював контроль за несенням служби прикордонним нарядом, зокрема матеріали справи свідчать, що він як черговий КСП здійснив постановку наказу на охорону державного кордону у прикордонному наряді «ПТС» (МТК), визначив прикордонному наряду завдання по веденню спостереження за державним кордоном України на визначеній ділянці, при цьому з невідомих ОСОБА_1 причин наряд не здійснив доповіді про переміщення наряду та мобільного тепловізійного комплексу. Як встановлено при розгляді справи прикордонний наряд з урахуванням погодних умов прийняв рішення, порадившись на місці, повернутись до місця розосередження, однак через відсутність доступу до мережі Інтернет доповідь черговому не була здійснена, натомість прикордонний наряд був затриманий посадовими особами Управління внутрішньої безпеки ДПСУ.
Встановлені обставини свідчать про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-18 КУпАП.
При ухваленні судового рішення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція)
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (пункт 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
З урахуванням цього, при вирішенні даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.
За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).
Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-18 КУпАП України.
Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).
Враховуючи факт недоведення умисного порушення правил несення прикордонної служби ОСОБА_1 , у судді відсутні підстави вважати вказану особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-18 КУпАП.
Відтак суддя доходить висновку на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням положень статті 283 КУпАП у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя
постановила:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за частиною другою статті 172-18 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря