Провадження № 33/801/40/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Березовська О. А.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп на користь держави.

В постанові суду зазначено, що згідно протоколу серії ЕПР 1 № 109100 07 серпня 2024 о 23:53 в м. Вінниці по вулиці Пирогова, 133, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi А6» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в повному обсязі на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд виснував, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена належними та допустимими доказами та призначив покарання, передбачене санкцією статті.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки відеозаписи, які містяться в матеріалах справи не підтверджують той факт, що він керував автомобілем.

Крім того, в судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_2 , який підтвердив, що 07 серпня 2024 року він разом з ОСОБА_1 та його дружиною був на території біля садиби Пирогова. Коли ОСОБА_1 відійшов по справах, до нього підійшла дружина ОСОБА_1 та попросила відвезти її додому, оскільки дитині стало зле. Він відвіз її додому. Повернувшись назад на парковку біля садиби ОСОБА_3 , він побачив працівників поліції, які їхали за ним, а оскільки він не мав водійського посвідчення, керував автомобілем на великій швидкості, був вечір та комендантська година, він переліз з сидіння водія на пасажирське сидіння і вийшов з автомобіля через пасажирські двері.

Працівниками поліції порушено вимоги Інструкції, оскільки під час виконання ними службових обов`язків ними не здійснювалося безперервної відеозйомки з використанням портативного відеореєстратора, на відеозаписі відсутня інформація, що відбулося 08 серпня 2024 року з 00:23:46 00:45:27 та з 00:49:57 00:51:23.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 109100, 07 серпня 2024 року о 23 годині 53 хвилини в м. Вінниця по вул. Пирогова, 133 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi А6» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в повному обсязі на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки відеозаписи, які містяться в матеріалах справи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, апеляційним судом було оглянуто відеозаписи, які містяться на диску, доданому до протоколу про адмінстративне правопорушення.

Як вбачається із камери Ситуаційного центру у м. Вінниці (Видео WhatsApp 2024-08-08 в 01.47.20_b7389909) та з портативного відеореєстратора із патрульного автомобіля (Видео WhatsApp 2024-08-08 в 01.47.25_f6681ad1), на ньому зафіксовано, як працівники поліції розпочинають переслідувати транспортний засіб, який проїхав на забороняючий сигнал світлофора (червоний) (на 0:00:29 відео) та який на великій швидкості рухається по місту, порушуючи Правила дорожнього руху України. Коли патрульний автомобіль, переслідуючи транспортний засіб, заїхав за ним на парковку, видно що це автомобіль «Audi А6» д.н.з НОМЕР_1 , в якого горять задні габаритні вогні, ближнє світло фар та з якого з боку водійського сидіння вийшов чоловік в штанах згодом було встановлено, що це був ОСОБА_1 , який обійшов автомобіль перед капотом, а з пасажирської передньої правої сторони вийшов інший чоловік, одягнутий в шорти (на 0:00:49-51 відео). (08_08_2024 ОСОБА_1 ЕПР1 109100 ( ОСОБА_4 ) на 0:00:12 відео). Працівник поліції вийшов із службового автомобіля та відповідно до частини 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» представився водієві та запитав нього чому він по вул. Електромережа проїхав на забороняючий сигнал світлофора (на 0:00:18 відео) продовжив рух та заїхав на парковку по зустрічній смузі руху (на 0:00:22 відео), на що той він відповів, що це був не він (0:00:25 відео), поліцейський відповів йому, що є підтверджуюче відео цьому факту (на 0:00:31 відео). Після чого, ОСОБА_1 попросив поліцейського надати відео, де він рухався (на 0:00:36 відео) та почав говорити, що він тут стояв (на 0:01:26 відео). Поліцейський запитав (на 0:01:39 відео) у ОСОБА_1 чи не вживав він спиртного, оскільки чути запах алкоголю (на 0:01:48 відео), однак він заперечив, та сказав, що перегар від його товариша (на 0:02:06 відео). ОСОБА_1 попросив в поліцейського, щоб той показав своє службове посвідчення, на що останній його пред`явив (на 0:02:49), ОСОБА_1 не погоджувався з поліцейським, що він не керував автомобілем та вимагав щоб показали відповідне відео. Через деякий час ОСОБА_1 став вести себе грубо, неврівноважено, виражався до поліцейських нецензурними словами (на 0:04:41 05:40 відео). Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або проїхати в лікарню для проходження такого огляду, оскільки в нього були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, на що ОСОБА_1 сказав, що він пішохід (на 0:07:03). Через деякий час ОСОБА_1 погодився, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, проте казав, що він не водій (на 0:08:25 відео) та уникав відповіді на вимогу поліцейських проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Така поведінка ОСОБА_1 була розцінена працівниками поліції як уникнення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (на 0:24:21 відео) та йому було повідомлено, що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР України, та роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (на 0:24:54 25:06 відео).

Також слід зазначити, що на відеозаписі із камер Ситуаційного центру м. Вінниці (Видео WhatsApp 2024-08-08 в 01.47.20_b7389909), портативним відеореєстратором із патрульного автомобіля працівників поліції (Видео WhatsApp 2024-08-08 в 01.47.25_f6681ad1) та портативним відеореєстратором нагрудної камери працівника поліції 08_08_2024 ОСОБА_1 ЕПР1 109100 ( ОСОБА_4 ) зафіксована хронолія подій, що мали місце 07 серпня 2024 року 08 серпня 2024 року за участі ОСОБА_1 , на яких вбачається порушенням правил дорожнього руху та рух транспортним засобом «Audi А6» д.н.з НОМЕР_1 . Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не згадав в розмові, що він перебував на парковці з партнером по бізнесу як він вказує в апеляційній скарзі та те, що за кермом його автомобіля їхав його товариш ОСОБА_2 , який забрав його дружину з парковки та відвіз додому до хворого сина, ОСОБА_1 він лише постійно наголошував на тому що він не їхав за кермом, та є пішоходом і щоб йому поліцейські показали докази керування.

Апеляційний суд акцентує на тому, що з моменту, коли поліцейське авто їде за автомобілем, який проїхав на забороняючий сигнал світлофора і до моменту, коли чоловік в штанах виходить з водійської дверки переслідуваного авто, пройшли долі секунди. Відтак твердження ОСОБА_1 про те, що він не був в автомобілі, а був не парковці та підійшов до водійської дверки автомобіля, а ОСОБА_2 в цей час встиг пересістти з водійського сидіння на пасажирське та вийти з авто вже з передньої дверки з боку пасажира, - є неправдивими і надуманими.

Таким чином, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом із камери Ситуаційного центру у м. Вінниці (Видео WhatsApp 2024-08-08 в 01.47.20_b7389909) та з портативного відеореєстратора із патрульного автомобіля працівників поліції (Видео WhatsApp 2024-08-08 в 01.47.25_f6681ad1) (а.с. 7).

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписи є небезперервним, спростовуються дослідженим судом відеозаписами, на яких зафіксована хронологія подій з використанням спеціальних технічних засобів (камер Ситуаційного центру м. Вінниці, портативним відеореєстратором із патрульного автомобіля працівників поліції та портативним відеореєстратором нагрудної камери працівника поліції), які за часом є безперервними, і при їх огляді у суду не виникає сумнівів у достовірності зафіксованої на відеозаписі інформації, а тому відеозаписи є належними та допустимими доказами.

За таких обставин апеляційний суд виснує, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно та поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета