ПОСТАНОВА

іменем України

27.01.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП- НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участі: особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 184450 від 29.11.2024, того ж дня 29.11.2024 року о 06:00 годині, на вул.Незламній у місті Дніпрі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Opel Movano» державний номерний знак НОМЕР_2 під час зустрічного роз`їзду з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення. У наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі не погодився, свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Зазначив, що водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_3 зайняв більшу частину дороги, чим прижав його автомобіль до залізо-бетонного забору, в наслідок чого у нього не було можливості для безпечного виконання маневру.

Судом, 19.12.2024 із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах даної адміністративної справи судову авто технічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України.

При цьому, на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

21.01.2025, до суду, з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи від 09.01.2025 № СЕ-19/104-25/45-ІТ, у відповідності до якого:

Відповісти на поставлені питання не надається можливим, в зв`язку з відсутністю необхідних вихідних даних.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, згідно яких ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху, а експерт повідомив про неможливість проведення експертизи з приводу настання ДТП, що не залежало від його волі, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_1 , а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З урахуванням роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1)ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, те що за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо дійти ґрунтовного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, оскільки те що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху та саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП належним чином не підтверджено, а тому слід вважати, фактично порушення ним вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик