провадження № 3/619/100/25
ПОСТАНОВА

іменем України

29 січня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Скадовськ Херсонської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2024 року о 17 год 00 хв солдат ОСОБА_2 під час виконання службових обов`язків за адресою: Харківська область, Харківський район, був виявлений представниками військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

В подальшому, солдата ОСОБА_2 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00253). Результат огляду 2.44 проміле. Відповідно до акта медичного огляду солдат ОСОБА_2 знаходиться в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

В судові засідання призначені на 07.01.2025, 16.01.2025, 23.01.21025 та 29.01.2025 ОСОБА_2 жодного разу не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, а також розміщенням інформації щодо часу розгляду даної справи на офіційному веб-сайті судової влади України. В матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає.

Суд зазначає, що про кожне судове засіданняОСОБА_2 завчасно повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання смс-повідомлення за номером телефону, який міститься в матеріалах справи, однак до суду не з`явився, будь-яких заяв та клопотань, в порядку статті 268 КУпАП,суду не надав, станом розгляду справи не цікавився.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав завчасно цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Таким чином, використавши всі можливі засоби для забезпечення справедливого розгляду справи, судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_2 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягається до відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом серії ДНХ № 2/9324 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 05.12.2024;

- актом № 4374 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу. Відповідно до акта медичного огляду солдат ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00253). Результат огляду 2.44 проміле;

- копією військового квитка серія НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_2 , із якого вбачається, що дана особа на даний час проходить службу та є військовослужбовцем.

Згідно ст. 1 розділ I Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан.

Надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому станів умовах особливого періоду.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 34 КУпАП щире розкаяння винного, судом визнається обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, які відповідно до статті 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно ч. 1 ст. 32-1 КУпАП, арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Так, відповідно до наданих суду документів ОСОБА_2 проходить військову службу, тобто сплатити штраф має можливості. Тому суд, враховуючи ці обставини, вважає за доцільне призначити стягнення у вигляді штрафу.

Щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті, в даному випадку суд вважає, що дане адміністративне стягнення буде не співрозмірним та занадто суворим відносно останнього.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Проте, військовослужбовці звільняються від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" ОСОБА_2 слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 172-20, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу по матеріалам про адміністративні правопорушення: р/р UA0020599, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код за , отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Дергачі/21081100, провадження № 3/619/100/25, справа № 619/10415/25.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя М. І. Риков