Провадження № 3/537/57/2025
Справа № 537/5839/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Мурашової Наталі Валентинівни, за участі секретаря Дьяченко В.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його представника адвоката Щепілова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 01.10.1997, РНОКПП НОМЕР_2 , одружений, працює охоронцем ПК «Кредмаш» у ФОП ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №218424, складеним 25.10.2024 року поліцейським взводу 1 роти 1 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Велько К.Ю. «25.10.2024 року о 16 год. 03 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 та стукав по колесам транспортного засобу КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП».

02 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 адвоката Щепілов О.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Працівниками патрульної поліції при оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення було порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, свідком і потерпілою зазначена одна і та сама особа. Поліцейські залишили поза увагою повідомлення ОСОБА_1 про те, що після виникнення суперечки між ним та ОСОБА_3 , саме ОСОБА_3 висловлювалася в його сторону нецензурною лайкою, а також від неї та її чоловіка в його сторону були погрози. Висловлювання ОСОБА_3 нецензурною лайкою та образливими словами в сторону ОСОБА_1 зафіксовано відеореєстратором, який працював на транспортному засобі ОСОБА_1 . В діях ОСОБА_1 не вбачається умислу на порушення громадського порядку, як це визначено ст.173 КУпАП, оскільки він не виражався нецензурною лайкою. Не доведено, що його дії обумовлені саме хуліганськими мотивами та прагненням порушити громадський порядок, самоствердитись шляхом ігнорування гідності інших осіб, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за яке притягається до відповідальності. Пояснив, що 25.10.2025 року приїхав на власному транспортному засобі до свого гаражу по вулиці Шевченка в м. Кременчук. В`їзд в гараж перегородив транспортний засіб КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 . Оскільки він мав перешкоди та не міг заїхати у гараж, а сусіди по гаражу повідомили, що цей автомобіль стоїть давно без водія, то він стукнув по колесу транспортного засобу КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 , щоб спрацювала сигналізація та з`явився власник, але жодним чином не пошкодив чужий автомобіль. Тоді повернулася власниця, влаштувала сварку, виражалася на його адресу нецензурною лайкою, образливими словами, погрожувала. При цьому він не виражався нецензурною лайкою, пояснив ситуацію спокійно. Коли власниця транспортного засобу змінила своє паркування, то він зміг поставити свій транспортний засіб в гараж. Після чого він пішов додому. Через нетривалий час його викликали працівники патрульної поліції. Тому він повернувся до гаража. Транспортний засіб ОСОБА_3 вже стояв по іншому місці так, що був доступ для в`їзду в його гараж. ОСОБА_3 повідомила працівникам поліції неправдиву інформацію, що він перебуває в стані алкогольного сп*яніння, безпідставно стукав по її автомобілю, щоб пошкодити його. Стверджувала, що вона не змінювала місце паркування свого автомобіля, хоча це не відповідало дійсності. Працівники поліції установили його особу. В цей час прийшов чоловік ОСОБА_3 та став вимагати у працівників поліції, щоб його, ОСОБА_1 , перевірили на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, результат огляду виявився негативним. Він пояснював працівників поліції причини виникнення конфлікту між ним та ОСОБА_3 і те, що саме вона виражалася нецензурною лайкою, однак незважаючи на це, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за вчинення дрібного хуліганства.

Представник ОСОБА_1 адвокат Щепілов О.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В статті 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюджена форма дрібного хуліганства - нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Нецензурна лайка це сегмент лайливої лексики різних мов, що містить вульгарні, грубі (непристойні) лайливі вирази, за допомогою якої часто виражають спонтанну мовну реакцію на несподівану (зазвичай неприємну) ситуацію. Варто зазначити, що у правозастосовній практиці використовують фактичну презумпцію загальновідомості нецензурної лексики. Це пояснює відсутність законодавчого визначення цієї категорії, а також безпосередньої її фіксації в матеріалах справи, а також проведення в кожному конкретному випадку філологічної, культурологічної та інших експертиз.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадське місце - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Тобто, дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу. Особа, яка скоїла дрібне хуліганство, розуміє, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає чи умисно допускає неповагу до суспільства.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП має матеріальний склад, тому суспільно небезпечні наслідки можуть бути поставлені у вину особі лише за умови, що вони перебували в причинно-наслідковому зв`язку з його дією або бездіяльністю.

З системного аналізу діючого законодавства вбачається, що суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 дійшов висновку про те, що судам, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства.

Так, згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №218424 від 25.10.2025 року, 25.10.2024 року о 16 год. 03 хв. в м. Кременчук по вул. Шевченка, буд.27 ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 та стукав по колесам транспортного засобу КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 .

З матеріалів справи вбачається, що потерпілій не заподіяно матеріальної шкоди, її транспортний засіб не пошкоджений.

Між тим, у протоколі взагалі не зазначено, чи вчинено діяння у громадському місці, яким чином був порушений громадський порядок і спокій громадян, не зазначено мотив вчинення ОСОБА_1 відповідних дій, в той час як протокол, є актом обвинувачення, й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

З наданих до суду пояснень потерпілої ОСОБА_3 від 25.10.2025 року вбачається, що 25.10.2024 року о 16 год. 03 хв. в м. Кременчук по вул. Шевченка, буд.27 громадянин вдягнутий у сіру куртку, сині джинси та чорні черевики, мав легку небритість, виражався нецензурною лайкою в її бік та стукав по її транспортному засобу КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив її спокій та громадський порядок.

В той час особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт нецензурної лайки та порушення громадського порядку, зазначив лише, що стукнув ногою по колесу транспортного засобу КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 , який перекривав в`їзд до його гаражу та заважав заїхати в нього, щоб спрацювала сигналізація та вийшов власник, який би переставив автомобіль в інше місце.

При цьому ОСОБА_1 надав запис з власного відеореєстратора, встановленого в його автомобілі, з якого вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникла суперечка, в ході якої саме ОСОБА_3 висловлювалася в сторону ОСОБА_1 нецензурною лайкою та образливими словами, а ОСОБА_1 не виражався нецензурною лайкою.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

З огляду на наведене, суд зазначає, що сам лише факт наявності конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з приводу неправильного паркування останньою - безумовно не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства в розумінні ст.173 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів також не є беззаперечним доказом вини особи та обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Отже, в матеріалах справи окрім протоколу, пояснень потерпілої, відеозапису, відсутні інші докази того, що ОСОБА_1 з метою прояву неповаги до суспільства вчинено дії, які охоплюються об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачиться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення, та виправити цей недолік протоколу.

Таким чином суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Стала практика ЄСПЛ свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи, а саме: чи є втручання законним; чи має воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (притягнення особи до адміністративної відповідальності) пропорційним визначеним цілям.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 173, 247, 283, 284 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мурашова Наталя Валентинівна