Справа № 951/886/24
Провадження №3/951/14/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли із СПД №1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Сектором поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) відділенням поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області направлено до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4

ст.121 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188528 від 04.12.2024, 04.12.2024 року о 15 год. 27 хв. по автодорозі М-30 «Стрий-Дніпро-Ізварине» 106 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме водій ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП відповідно до постанови серії ББА №576385 від 07.03.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.3 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 06.01.2025 та на 10 год. 00 хв. 29.01.2025, не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час судового розгляду.

Проте 03.01.2025 ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, визнав. Просив притягнути його до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього виключно штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами та без застосування до нього адміністративного арешту.

Водночас захист ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснює адвокат Крамар В.П., котрий надав документи, що відповідно до ст.271 КУпАП підтверджують його повноваження як захисника.

Захисник адвокат Крамар В.П. висловив аналогічну позицію, та посилаючись на обставини, які пом?якшують відповідальність ОСОБА_1 , зокрема його позитивну характеристику за місцем роботи та за місцем проживання, щире розкаяння ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, просив застосувати відповідно до аналогії закону із ст.69 КК України положення щодо непризначення додаткової міри адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що згідно з ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за 121 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За умовами п.31.3 б ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Частиною 3 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188528 від 04.12.2024;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3603705 від 04.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №576385 від 07.03.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3

ст.121 КУпАП;

- довідкою, виданою СПД №1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, відповідно до якої станом на 04.12.2024 ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, а також ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.06.2013;

- відеоматеріалами на оптичному диску до адміністративного протоколу серії ЕПР1 №188528 від 04.12.2024.

Суд відхиляє клопотання ОСОБА_1 від 03.01.2025 та його захисника - адвоката Крамара В.П. щодо непризначення ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до аналогії закону із ст.69 КК України з огляду на таке. Санкція ч.4 ст.121 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу разом із позбавленням права керування транспортними засобами як обов`язкове, і альтернативи його непризначення положення ч.4 ст.121 КУпАП не містять, в той час, як альтернативним є стягнення у виді застосування до правопорушника адміністративного арешту. Таким чином, за вчинення цього адміністративного правопорушення позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік є обов?язковим. При цьому, положеннями КУпАП не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або ненакладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов?язкового. Наведений вище підхід відповідає п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» ід 23.12.2005, в якому з урахуванням наведеного вище нормативного регулювання, закріпленого в КУпАП, визначено, що судам за правилами КУпАП основні й додаткові стягнення слід застосовувати в межах санкцій відповідних норм.

Отже оскільки санкція ч.4 ст.121 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу разом із позбавленням права керування транспортними засобами як обов`язкове, і альтернативи щодо його непризначення положення ч.4 ст.121 КУпАП не містять, суд не вбачає підстав для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно із встановленими норми закону держави Україна.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами

першою-третьою цієї статті, а саме керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Відтак, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з

ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 33, ст. 40-1, ст. 121, 245, 268, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Штраф має бути сплачений особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн 00 коп. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Р.В. Чапаєв