Провадження № 3/554/121/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» січня 2025 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сметаніна А.В., розглянувши об?єднані адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи невідоме, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2024 року о 17 годині 00 хвилин в м. Полтава, по бул. Юрія Побєдоносцева, буд. 12, ОСОБА_1 , керуючи ТЗ ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований ТЗ Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_3 , чим порушив п. 10.9 ПДР України.

Крім того, 21 грудня 2024 року о 17 годині 00 хвилин в м. Полтава, по бул. Юрія Побєдоносцева, буд. 12, ОСОБА_1 керував ТЗ ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці, зі згоди водія, за допомогою пристрою Alcotest Drager 7510, прилад ARLM-0377, результат огляду 2,63% проміле, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України.

В судове засідання, призначене на 27.01.2025 року о 15.00 годині, ОСОБА_1 не з?явивися, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності та закрити провадження за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. Клопотання обґрунтовано тим, що він транспортним засобом не керував, а керувала дружина, яка припаркувала авто за адресою бульвар Юрія Победоносцева 12, поблизу їх будинку. Після цього дружина поїхала по своїм справам, а він залишився вдома. Випивши вдома з друзями, він вирішив забрати цигарки з автомобіля. Аби забрати їх, пішов до авто, сів за водійське місце і забравши цигарки вирішив переконатись, що авто стоїть правильно і не скотиться. Перемкнувши коробку передач він помилково вимкнув швидкість, на якій авто стояло, поставивши на нейтральну передачу, на якій авто почало котитись. Він не встиг зреагувати і авто скотилось на Т3 Toyota Land Cruiser 200, власником якого є ОСОБА_2 . На самому відео, що є в матеріалах справи, ОСОБА_2 підтверджує, що авто скотилось, а отже не було приведене ним в рух за допомогою роботи двигуна. Тобто, двигун не був увімкнений і він не керував автомобілем. Він лише хотів переконатись, що коробка перемикання передач стоїть у правильному положенні. Автомобілем він не керував і не збирався цього робити. Поліцейських, які приїхали на місці події не цікавило, чи керував він насправді авто чи ні, йому було запропонував пройти огляд на стан сп?яніння, оскілки він був в стан сп?яіння. Він не розумів чому повинен це робити, адже авто не керував, але пройшов огляд, результат якого позитивний. Він не заперечував, що перебував в стані сп?яніння, оскільки до цього випивав з друзями, але не керував авто в стані сп?яніння за зазначених в протоколі обставин. Тому просить суд закриття провадження у справі відносно нього, на підставі ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП не є обов?язковою.

Суд, вивчивши доводи клопотання правопорушника, дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання адміністративних матеріалів № 554/14610/24 (провадження № 3/554/121/2025) та №554/15/25 (провадження № 3/554/103/2025) у відношенні ОСОБА_1 в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру №554/14610/24 (провадження №3/554/121/2025) та розглядати вказані справи одночасно.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП, передбачено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом, зокрема щодо з?ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, перевірки пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків події, працівника ДАІ, який склав протокол та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах справи, в тому числі протоколу та схеми дорожньо-транспортної пригоди, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, настає, якщо учасниками дорожнього руху були порушені правила дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об?єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об?єктів. Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв?язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України.

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Згідно п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а також п. 1.9 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. За порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов?язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

З вимог п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (Постанова Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14).

Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №202141 від 21.12.2024 року; карткою обліку адміністративного правопорушення; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; рапортом; відеозаписом події.

З письмових пояснень водія транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 та його пояснень, зафіксованих на відеозаписі, вбачається, що його автомобіль був припаркований, він сидів в машині, побачив як інша машина котиться і він почув удар, підійшов до машини, відкрив двері зліва, побачив водія, який був в нетверезому стані. Хотів вирішити все мирним шляхом, але він відмовився платити повну суму, тому викликав поліцію.

Встановлено, що водієм ТЗ ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 був ОСОБА_1 .

Зі схеми місця ДТП, яка долучена та протоколу та без зауважень підписана учасниками ДТП, в тому числі і з зазначених в ній елементах дорожньої обстановки, а також долученого відеозапису, вбачається, що проділь дороги, де відбулась ДТП рівний, асфальтований, не має спусків, підйомів. Транспортний засіб ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 має ушкодження заднього бамперу, а транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_3 розміщений перпендикулярно і також має ушкодження заднього бамперу.

Вказане свідчить про те, що саме ОСОБА_1 здійснив рух автомобіля ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 заднім ходом, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований ТЗ Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Длязабезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, з сукупності досліджених доказів вбачається, що 21 грудня 2024 року о 17 годині 00 хвилин в м. Полтава, по бул. Юрія Побєдоносцева, буд. 12, ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом ТЗ ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 , виконав технічну функцію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, транспортний засіб під його керуванням зрушив з місця і, як наслідок, перемістився в просторі та, внаслідок руху заднім ходом, скоїв наїзд на припаркований ТЗ Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_3 , чим порушив п.10.9 ПДР України.

Суд звертає також увагу на те, що на місці події ОСОБА_1 зазначав, що перебував на передньому пасажирському сидінні і вже після пояснень ОСОБА_2 , змушений був погодитись з тим, що перебував на водійському місці. В подальшому, в клопотанні, направленому на адресу суду, також зазначив, що перебував на місці водія. Така зміна показів свідчить лише про намір ОСОБА_1 ухилитись від адміністративної відповідальності.

Тому, суд відхиляє доводи правопорушника щодо не керування автомобілем ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 , а лише перемикання ним коробки передач та ввімкнення нейтральної швидкості, внаслідок чого, автомобіль самовільно покотився, а отже, в розумінні вимог ПДР України, він не був водієм цього транспортного засобу, оскільки такі доводи спростовуються доказами, зібраними у справі.

Всі доводи ОСОБА_1 суд розцінює лише як версію захисту.

Отже, з аналізу наданих до справи доказів, вбачається, що водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 10.9 ПДР України, а отже наявний причинний зв?язок між порушенням правил дорожнього руху ОСОБА_1 та настанням відповідних наслідків у виді пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_3 .

Таким чином, в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або, які, керуючи транспортним засобом, відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9А ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №202082 від 21.12.2024 року; карткою обліку адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (результат тесту 2,63% проміле); результатом тесту 2,63% проміле; відеозаписом події.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ країни № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п.п.2,6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Вказані норми мітяться також у відповідному Порядку,затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.

З сукупності досліджених доказів вбачається, що 21 грудня 2024 року о 17 годині 00 хвилин в м. Полтава по бул. Ю.Побєдоносцева, буд. 12, ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом ТЗ ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 , виконав технічну функцію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, транспортний засіб під його керуванням зрушив з місця і здійснив рух заднім ходом, при цьому ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування водієм ОСОБА_1 ТЗ ЗАЗ DAЕWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 доведено під час встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно поданих до суду заперечень на протокол, ОСОБА_1 не заперечує факт перебування в стані алкогольного сп?яніння, проходження огляду на стан сп?яніння на місці події, а також згоди з результатом огляду на стан сп?яніння.

Отже, з аналізу наданих до справи доказів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, відповідної Інструкції та Порядку.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за керування особами транспортними засобами особами в стані алкогольного сп?яніння.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, такі і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на характер вчинених правопорушень та суспільну небезпечність вчиненого, а також той факт, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, інші обставини в справі, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у рамках санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібвстановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2025 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 028 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 40-1, ст. 124, ч.1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати адміністративні матеріали № 554/14610/24 (провадження № 3/554/121/2025) та №554/15/25 (провадження № 3/554/103/2025) у відношенні ОСОБА_1 в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру №554/14610/24 (провадження №3/554/121/2025).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік. Стягувач - УПП в Полтавській області ДПП (38751, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. Стягувач ТУ ДСА України в Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36030, код ЄДРПОУ - 26304855).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 27 квітня 2025 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна