Провадження №3/512/32/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2024 до Савранського районного суду Одеської області від Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської областінадійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення без номеру від 17.12.2024 зазначено, що головним державним виконавцем Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Літінською Т.Б. при примусовому виконанні виконавчого листа №512/635/23 від 06.10.2023 року виданого Савранським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця починаючи з 17.08.2023 року до досягнення дитиною повноліття, встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 , що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа та станом на 01.12.2024 року становить заборгованість в сумі 45162,58 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за яке передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 183-1 КУпАП.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи по суті суд встановив наступне.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно приписів, закріплених у статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

У відповідності з вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно імперативних приписів, закріплених у статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно приписів, закріплених у статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами, визначеними статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У частині 1 статті 256 КУпАП закріплені вимоги, згідно яких у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення статті 256 КУпАП ані підпису ОСОБА_1 , ані відмітки про відмову його від підпису протокол без номера від 17.12.2024 не містить, відсутні пояснення щодо змісту протоколу або відмови від його підписання, а також відсутня відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 прав і обов`язків, передбачених статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

За змістом протоколу вбачається, що боржнику ОСОБА_1 було направлено виклик для складення протоколу про адміністративне правопорушення на 17.12.2024.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія рекомендованого повідомлення про отримання вказаного виклику власноручно (а.с.7).

Однак, ОСОБА_1 за викликом не з`явився. Разом з тим, зазначення про виклик та неявку особи, стосовно якої складено протокол не скасовує вимог статті 256 КУпАП щодо проставлення у протоколі підпису особи, щодо якої складено протокол, або відмови від підпису.

В порушення статті 254 КУпАП в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які підтверджують факт вручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення особі, стосовно якої його складено.

Таким чином, при вивчені матеріалів справи суддею було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , та відсутні дані про те, що останній відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення, що суперечить статті 254, частинам 2, 3 статті 256 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Отже, суд вважає, що адміністративний протокол ОСОБА_1 не вручався, що порушує його право на захист.

Окрім вищезазначеного судом відзначається, що за загальним правилом підсудності справ про адміністративні правопорушення, передбаченим частиною 1 статті 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Статтею 183-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Зокрема, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, є місце вчинення вищевказаного правопорушення, яке виходячи з аналізу ознак (елементів), за наявності яких зазначене протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, - безпосередньо пов`язане з примусовим виконанням судового рішення про стягнення аліментів, що, в свою чергу, свідчить про те, що місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, - є місце виконання судового рішення про стягнення аліментів в примусовому порядку органом державної виконавчої служби (державним виконавцем) або у передбачених Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року N 1404-VIII випадках приватним виконавцем.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, а приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Отже, місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, є місце проживання, перебування, роботи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - боржника за виконавчим провадженням або за місцезнаходженням його майна.

Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, в порушення наведених правових норм, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначене місце вчинення правопорушення АДРЕСА_2 (а.с.2).

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вказана адреса є місцем розташування Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а не місцем проживання, перебування, роботи ОСОБА_1 .

Відповідно до статтею 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вирішує питання стосовно того, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У розумінні статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Як вже зазначалось раніше, з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, при здійсненні виклику в судове засідання, до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти про відсутність адресата за вказаною адресою ( а.с.10), у зв`язку з чим суд позбавлений можливості призначити справу до судового розгляду, викликати особу до суду, повідомивши його належним чином і всебічно з`ясувати всі обставини справи.

Поряд з цим, суд зазначає, що частиною 2 статті 183-1 КУпАП встановлено, що несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання вчинена повторно протягом року, тягне за собою покарання у виді виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Отже, санкція за порушення частини 2 статті 183-1 КУпАП передбачає виконання суспільно-корисних робіт на строк від 120 до 240 годин і при розгляді справи, суд повинен переконатись, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності на день розгляду справи повідомлена про складання на неї протоколу, надавала з цього приводу пояснення або відмовилась від отримання копії постанови, про що свідчив би підпис на зворотному повідомленні про вручення, чи ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю 1 чи 2 групи, чи не проходить він службу на час воєнного стану в Україні та необхідно встановити точне місцезнаходження чи проживання ОСОБА_1 для направлення та вручення судової повістки.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за статтями 182 - 183-1 КУпАП.

В свою чергу, згідно з пунктом 21 частини 1 статті 255 КУпАП, державні виконавці мають право складати протоколи про правопорушення за статтями 183-1 та 188-13 КУпАП - у частині, що стосується невиконання законних вимог державного виконавця.

В якості доказів винуватості ОСОБА_1 до протоколу надано розрахунок про наявність заборгованості зі сплати аліментів ВП 73355220 станом на 01.12.2024, водночас жодного документального підтвердження, які саме законні вимоги державного виконавця Кісс Є.О. не виконав та у чому саме полягало їх невиконання, суду не надано та протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Так, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена в загальних рисах, а саме переписано зміст частини 1 статті 183-1 КУпАП без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП, що інкриміноване ОСОБА_1 .

Так, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, а тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 278 КУпАП при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам статті 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному органу на дооформлення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.02.2021 (справа №11-1219сап19) зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

Сформовані на підставі аналізу сталої судової практики рекомендації вищої судової інституції в окресленому сегменті адміністративно-деліктних правовідносин орієнтував суддів на можливість повернення протоколу уповноваженому органу, який його склав, для дооформлення шляхом винесення відповідних постанов.

Суд вважає, що повернення матеріалів на дооформлення є виправданим і необхідним для забезпечення принципів справедливого правосуддя та повного захисту прав учасників справи.

У зв`язку з вищевикладеним матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 183-1 КУпАП підлягають поверненню до Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для належного дооформлення та усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 245, 251, 255, 256, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАПповернути до Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)для дооформлення та усунення недоліків, про які зазначено в мотивувальній частині постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Брюховецький