Справа № 189/2647/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

30.01.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області ЧорнаО.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, які надійшли з ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, інвалідом не являється, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №831361 від 08.11.2024 року, 08.11.2024 року о 21 год.47 хв. водій ОСОБА_1 в смт. Покровське по вул. Садова керував автомобілем ЗАЗ -1102 д.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер 6810». Результат огляду: 0,37 проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Представник (захисник) ОСОБА_1 адвокат Притула С.В. надав суду клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що результати тесту не відповідають дійсності, а процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння була проведена з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки поліцейські йому не пропонували пройти огляд в закладах охорони здоров`я, хоча він запропонував поліцейським доправити його до найближчої лікарні для проведення огляду на стан сп`яніння.

Адвокат у поданому клопотання зауважує, що ОСОБА_1 погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Результат тесту показав, що нібито ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, але з вказаним результатом він був не згодний, про що усно заявив працівникам поліції.

В подальшому в порушення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник поліції взагалі не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, та не забезпечив його доставку в такий заклад охорони здоров`я, а тому вважає, що огляд був здійснений з порушенням діючого законодавства та не може бути взятий до уваги судом при ухваленні рішення.

Крім того, зазначив, що в матеріалах справи міститься квитанція про результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест-6810» серійний заводський №ARAM-2272, з результатом тесту 0,37 проміле, також в квитанції міститься інформація про те, що зазначений прилад проходив останнє калібрування 11.12.2023 року, тобто з моменту останнього калібрування на момент проведення огляду ОСОБА_1 пройшло 11 місяців, хоча період вказаних повірок та калібрування має становити не менше ніж 1 раз на 6 місяців. Вказане міститься в настанові (інструкції) з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6810, яка відсутня в матеріалах справи.

На адвокатський запит від 10.12.2024 року до ТОВ «АТЗТ Компанія Сатурн Дейта Інтернешнл», яка є ексклюзивним постачальником приладів «Драгер Алкотест - 6810» та яка здійснює їх технічне обслуговування адвокат Притула С.В. отримав повідомлення, згідно якого «Драгер Алкотест - 6810» серійний заводський № ARAM-2272, є таким, що не пройшов належне технічне обслуговування. А його результати у зазначений період, зокрема, 08.11.2024 року, отримані з порушенням правил експлуатації приладу та порушенням Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015.

Також зазначив, що з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 відповідає на питання робітників поліції чітко, виразно, поведінка його адекватна та відповідає обстановці, перевищення вмісту алкоголю складає лише 0,17 проміле, а тому у представника Новицького С.О. виникають сумніви в достовірності результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест - 6810» серійний заводський № ARAM-2272.

Таким чином, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП (станом на дату вчинення адміністративного правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.І так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Так, із рапорту інспектора СРПП ВП №5 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.11.2024 року вбачається, що під час патрулювання близько 21.47 год. в смт. Покровське по вул. Садова Синельниківського району Дніпропетровської області, через порушення ПДР було зупинено автомобіль ЗАЗ-1102 д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Останньому було запропоновано згідно чинного законодавства пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу ДРАГЕР, на що водій ОСОБА_1 погодився. Результат огляду склав 0,37 проміле, що було зафіксовано на нагрудну боді камеру.

У відповідності до п. п.1, 6, 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз.2 п.5, п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У статті 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Так, з відеозапису камери поліцейського вбачається, що 08.11.2024 року під час патрулювання близько 21.47 год. в смт. Покровське по вул. Садова Синельниківського району Дніпропетровської області, через порушення ПДР було зупинено автомобіль ЗАЗ-1102 д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Останньому було запропоновано згідно чинного законодавства пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу ДРАГЕР, на що водій ОСОБА_1 погодився. Результат огляду склав 0,37 проміле.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер Алкотест - 6810», що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, а також підписом ОСОБА_1 в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в квитанції за результатами проведення тесту №3130 від 08.11.2024 року.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 було роз`яснені його права.

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Так, наданим суду відеозаписом зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та який на вимогу поліцейського пройшов огляд та погодився з його результатами.

Слід зазначити, що наданий відеозапис сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайл, який відтворює обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та його згоду з результатами огляду, в результаті чого, в інспектора були відсутні підстави для видачі порушнику направлення на огляд у медичному закладі.

Щодо посилання представника правопорушника на те, що «Драгер Алкотест - 6810» серійний заводський № ARAM-2272, є таким, що не пройшов належне технічне обслуговування на момент проведення огляду ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року(далі-Інструкція) за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

До Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки було внесено газоаналізатори Alcotest, Interlock XT (зокрема, Alcotest 6810, призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною) виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, та видано сертифікат перевірки UA.TR.039.645 від 08.06.2018.

Отже, вказаний технічний засіб дозволений до застосування МОЗ та Держспожистандартом (правонаступником якого є Мінекономрозвитку) за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено терміни: 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, а стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування це приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Останнє калібрування приладу «Drager «Alcotest 6810» було проведено 11.12.2023 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, а саме: 08.11.2024 року, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

За клопотанням адвоката Притули С.В. 10.12.2024 року судом було винесено постанову, якою витребувано з відділення поліції №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області: інструкцію з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARAM 2272 та відомості щодо калібрування / сервісного обслуговування приладу Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARAM 2272, а саме копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARAM 2272, а також сервісну книжку конкретного приладу Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARAM 2272.

Як вбачається з наданої суду копії сервісної книжки приладу Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARAM 2272, здійснення державної повірки проводиться один раз на рік, а саме: 27 грудня 2022 року, 12 грудня 2023 року та 10 грудня 2024 року.

Суд не приймає до уваги наданий представником правопорушника лист ТОВ «АТЗТ Компанія Сатурн Дейта Інтернешнл» на адвокатський запит від 10.12.2024 року, згідно якого «Драгер Алкотест - 6810» серійний заводський № ARAM-2272, є таким, що не пройшов належне технічне обслуговування, з огляду на наступне.

У наданому листі уповноважена особа посилається на те, що 07.12.2020 року Компанія, як уповноважений представник виробника звернулася до ДП «Укрметртестстандарт» з листом №367-12 від 07.12.2020 року з запитанням: «Чи підлягають прилади для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Драгер Алкотест 6810» повірці після кожного градуювання (один раз на 6 місяців) та чи будуть дійсними свідоцтва про повірку зазначених приладів, якщо операцію градуювання буде здійснено упродовж міжповірочного інтервалу після операції повірка?»

ДП «Укрметртестстандарт» листом №15-029-02/232 від 17.12.2020 року повідомило, що «…… після проведення градуювання приладів для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі доцільно надавати їх на позачергову повірку, щоб пересвідчитись у тому, що встановлені законодавством вимоги дотримано та з метою уникнення можливих непорозумінь в експлуатації».

Суд зауважує, що вищезазначений лист носить рекомендаційний характер, зазначивши про доцільність позачергової повірки, а не про обов`язкову повірку один раз на 6 місяців.

Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, яким строк міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено 1 рік є чинним, та підлягає застосуванню, оскільки має вищу юридичну силу, ніж лист ДП «Укрметртестстандарт».

До того ж, як вбачається з копії Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Газоаналізатора «Alcotest 6810» заводський №ARAM 2272, повірку проведено 10 грудня 2024 року, а свідоцтво чинне до 10 грудня 2025 року, тобто строком 1 рік.

Крім того, варто зауважити, що постановою Кабінету Міністрів України №412 від 05 квітня 2022 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором СРПП ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не було допущено порушень вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, під час дослідження матеріалів справи судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які мали б наслідок закриття провадження у справі.

Доводи адвоката Притули С.В. наведені в клопотанні про закриття провадження у справі не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи, а вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №831361 від 08.11.2024 року, рапортом інспектора СРПП ВП №5, письмовими поясненнями правопорушника, відеозаписом, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатами тестування на алкоголь №3130 від 08.11.2024 року.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 містять усі обов`язкові кваліфікуючі ознаки для визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 251 КУпАП вказує, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, ст. 130, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.В. Чорна