КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/8686/24 Головуючий у І інстанції Первушина О.С.
Провадження № 33/824/362/2025 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Дениса Борисовичата за апеляційною скаргою захисника Абеда Імада Хаммуда адвоката Шевченка Олександра Борисовича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б.подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що захист категорично не згідний з протоколом про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 .

Вказує, що відповідно до проведеної експертизи судового експерта Скорохода К.М., згідно вихідних даних, викладених в заяві на проведення дослідження, ДТП сталося при наступних обставинах: транспортні засоби рухались по парковці ТЦ «ЕПІЦЕНТР», поза перехрестям, такими напрямками, що автомобіль Tesla д.н.з. НОМЕР_1 наближався до автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , з правого боку.

Описані обставини знаходять своє підтвердження і в схемі місця ДТП та на фотографіях з місця події.

При наявній дорожній обстановці, за умови руху поза перехрестям, за відсутності знаків пріоритету, черговість проїзду регламентується вимогами п. 10.11 ПДР України, де вказано: «У разі, коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.»

Таким чином, захисник Таций Л.Г. вважає, що водій автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 Абед Химат Хамуд в даній дорожній ситуації повинен був виконати вимоги п. 10.11 ПДР України та дати дорогу автомобілю Tesla д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначає також, що з огляду на пояснення водія ОСОБА_1 про те, що вона перед зіткненням не бачила автомобіль Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , а також з урахуванням дорожньої обстановки, саме водій автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 Абед Химат Хамуд, виконуючи належним чином вимоги п. 10.11 ПДР України, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Tesla д.н.з. НОМЕР_1 , а водій ОСОБА_1 такої можливості не мала та в її діях невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходилися би в причинної звязку із настанням даної ДТП не вбачається.

Не погоджуючись з даною постановою, представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Шевченко О.Б.подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року змінити, зазначивши у мотивувальній та резолютивній частинах судового рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідно до пункту 8.1. ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до фактичних обставин справи, які встановлені і підтверджені належними і допустимими доказами у вигляді схеми ДТП, фотографій з місця ДТП, пояснень учасників та відеозапису, чітко видно, що в напрямку руху автомобіля «Тесла», була нанесена дорожня розмітка 1.13.

За такої дорожньої ситуації, водій ОСОБА_1 , при пересіканні напрямків руху обох транспортних засобів, мала б керуватися саме пунктом 8.1 та дорожньою розміткою 1.13 ПДР України.

В цій дорожній ситуації, наявність дорожньої розмітки виключає дію вимог пункту 10.11 ПДР України, бо дорожня розмітка, згідно пункту 8.1 ПДР України, є одним із способів регулювання дорожнього руху, а вимоги пункту 10.11 ПДР розповсюджуються лише на випадки, коли черговість проїзду не обумовлена ПДР.

Таким чином, на переконання потерпілого ОСОБА_2 , винуватість ОСОБА_1 у порушенні ПДР України, а саме пункту 16.3 ПДР, є доведеною належними і допустимими доказами, зокрема, схемою ДТП, протоколом та відеозаписом, який був досліджений у судовому засіданні 16 вересня 2024 року.

Тому у суду були підстави для визнання винуватості ОСОБА_1 у порушенні ПДР України, які призвели до пошкодження належного потерпілому транспортного засобу та завдання майнових збитків.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Шевченко О.Б., вважає, що суд першої інстанції мав би встановити винуватість ОСОБА_1 та закрити провадження у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Шевченко О.Б. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема зазначає, що відповідно до ЄДРСР, оскаржувана постанова лише 23 жовтня 2024 року була направлена для оприлюднення, 24 жовтня 2024 року була зареєстрована в системі, а забезпечена загальним доступом лише 25 жовтня 2024 року, тому саме з 25 жовтня 2024 року потерпілим була отримана постанова, про що свідчить відмітка із датою на примірнику отриманому потерпілим.

Крім того, представник ОСОБА_2 адвокат Шевченко О.Б. звертає увагу на те, що у визначені законом строки суд першої інстанції не направляв оскаржувану постанову потерпілому.

Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_2 адвокат Шевченко О.Б.просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко О.Б. заперечував.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник - адвокат Шевченко О.Б.у судовому засіданні підтримали клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а також доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Щодо заяви представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Шевченко О.Б. про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою закону і розширеному тлумаченню не підлягає.

У відповідності з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

ОСОБА_2 , як власник пошкодженого у ДТП транспортного засобу «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_2 , у відповідності до положень ст. 269 КУпАП, у даному провадженні є потерпілим.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був присутнім під час ухвалення оскаржуваного рішення, однак копію повного тексту оскаржуваної постанови вчасно не отримав, що і стало причиною пропущення строку на апеляційне осудження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року. Докази вручення ОСОБА_2 постанови в день її винесення, тобто 16 вересня 2024 року, в матеріалах справи відсутні.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити представнику ОСОБА_2 - адвокату Шевченко О.Б.строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

За результатами перевірки доводів апеляційної скарги потерпілого, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко О.Б.підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Д.Б. залишенню без задоволенняз наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №864986 від 19 квітня 2024 року, що ОСОБА_1 19 квітня 2024 року приблизно о 12 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Tesla Model 3», державний номерний знак НОМЕР_3 , поблизу будинку №1Б по вулиці Кільцева дорога на парковці ТЦ «Епіцентр» в місті Києві при наближенні до перехрещуваної дороги, не зупинилась перед дорожньою розміткою 1.13, не надала переваги в русі транспортному засобу «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався перехрещуваною дорогою, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі не може погодитись з огляду на таке.

Із пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції відразу після ДТП вбачається, що вона 19 квітня 2024 року о 12 год. 20 хв. керувала автомобілем «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 , в м. Київ по вул. Кільцева дорога 1 Б (паркова ТЦ «Епіцентр») їхала по парковці прямо, не побачила з лівого боку автомобіля «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на неї.

Із пояснень ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції відразу після ДТП, вбачається, що він 19 квітня 2024 року о 12 год. 00 хв. керував автомобілем «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Київ по вул. Кільцева дорога 1 Б (паркова ТЦ «Епіцентр») рухався по смузі прямо в напрямку виїзду з парковки, при наближенні до перехрестя, виїхавши отримав удар в правий бік автомобіля. У поясненнях зазначено, що оскільки він керувався розміткою, тому водійка автомобіля «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 , мала надати дорогу автомобілю «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 2.3. б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.5 ПДР України дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п. 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Розділ 34 ПДР України містить позначення та опис дорожньої розмітки, якою мають керуватися водії.

Розмітка 1.13 відповідно до ПДР України позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються перехрещуваною дорогою.

Зі схеми місця ДТП від 19 квітня 2024 року вбачається, що на місці ДТП наявна дорожня розмітка 1.13 по ходу руху автомобіля «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. про те, що місце дорожньо-транспортної пригоди не можна вважатині «дорогою», ні «перехрестям», тому водій ОСОБА_1 не повинен був керуватися дорожньою розміткою, апеляційний суд відхиляє, оскільки на паркувальному майданчику, де сталась дорожньо-транспортна пригода, у відповідності до вимог закону діє схема організації дорожнього руху, реалізована шляхом нанесення дорожньої розмітки, якої мають дотримуватись усі водії для здійснення безпечного руху транспортними засобами.

З урахуванням встановлених по справі обставин, маркування на асфальті, розміщене у місці виїзду автомобіля «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 з паркувального місця, відповідає дорожній розмітці 1.13 ПДР.

Разом з тим, водій «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , не надала перевагу в русі автомобілю «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , не зупинилась відповідно до вимог дорожньої розмітки 1.13, в результаті чого здійснила з ним зіткнення.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема .схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, наявними в матеріалах справи фото знімками, відеозаписом.

Отже, посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. на ту обставину, що за напрямком руху автомобіля «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 був відсутній знак 2.1 «Дати дорогу» є недоречним, оскільки дорожня розмітки 1.13 ПДР згідно вимог п. 8.5 ПДР використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

В даному випадку дорожня розмітка 1.13 Правил дорожнього руху відповідає ДСТУ та використовується без дорожніх знаків.

В матеріалах справи наявний висновок експерта № 124/24 від 04 липня 2024 року, в якому зроблені такі висновки:

- в даній дорожній обстановці, перевагу в русі мав водій автомобіля «Tesla», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_1 ;

- в процесі руху поза перехрестям, в місці, де відсутні знаки пріоритету автомобіль «Tesla», д/н НОМЕР_4 , наближався з правого боку відносно напрямку руху автомобіля «Volvo», д/н НОМЕР_2 , у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася, нормативні (належні) дії водія ОСОБА_3 регламентувалися вимогами п. 10.11. ПДР України;

- у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася перед зіткненням транспортних засобів, водій автомобіля «Tesla», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України;

- в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Volvo», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , виконуючи належним чином вимоги п. 10.11. ПДР України, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Tesla», д/н НОМЕР_4 ;

- в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Tesla», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається;

- в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Volvo», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.11. ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з автомобілем «Tesla», д/н НОМЕР_4 ;

- в даній дорожній обстановці, при наявному комплексі вихідних даних, і діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічно точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або знаходились причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, н вбачається;

- в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Tesla», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 16.3 ПДР України не вбачається.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свої пояснення щодо даної ДТП та викладених висновків в експертизі № 124/24 від 04 липня 2024 року надав експерт - ОСОБА_4 , який вказав, що дорожня розмітка 1.13 ПДР згідно вимог п. 8.5 ПДР не може використовуватись на парковці ТЦ «Епіцентр» без дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», тому в даній дорожній обстановці, при наявному комплексі вихідних даних, в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або знаходились в причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

Апеляційний суд критично оцінює висновок експерта № 124/24 від 04 липня 2024 року та надані під час розгляду в суді апеляційної інстанції пояснення самого експерта - ОСОБА_4 , оскільки висновки та міркування експерта суперечать Правилам дорожнього руху та не узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами, які у сукупності підтверджують, що саме водій «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , порушивши п. 16.3 Правил дорожнього руху, допустила зіткнення з автомобілем «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 .

Апеляційний суд приймає до уваги довідку, в якій міститься повідомлення, що управлінням Національної поліції України департаменту патрульної поліції управлінням патрульної поліції у м. Києві у грудні 2022 року розглянуто та погоджено схему організації дорожнього руху на паркувальному майданчику біля ТЦ «Епіцентр» на Кільцевій дорозі, 1-Б.

Таким чином на паркувальному майданчику діє у відповідності до вимог закону схема організації дорожнього руху, яку мають виконувати усі водії.

З долученого до матеріалів справи відео з камери відеоспостереження вбачається, що в напрямку руху автомобіля «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 , була нанесена дорожня розмітка 1.13, відповідно до якої водій повинен був зупинитися і дати дорогу автомобілю «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався перехрещуваною дорогою.

Враховуючи наведене, а також беручи до увагу схему події місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників ДТП, наявний відеозапис, суд апеляційної інстанції вважає доведеною вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 саме п. 16.3 ПДР, який регламентує проїзд перехрестя.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозапис з місця ДТП, врахувавши дані схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП), оцінивши наведені докази у їх сукупності, зокрема пояснення надані учасниками ДТП відразу після ДТП, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки саме дії водія «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 , є в прямому-причинному зв`язку з виниклою дорожньо-транспортною пригодою.

В свою чергу, доказів порушення водієм автомобіля «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , ПДР, (протокол про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення до адміністративного правопорушення) матеріали справи не містять.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Сукупність наведених вище доказів підтверджує факт того, що дії водія автомобіля «Tesla Model 3» д.н.з. НОМЕР_3 , не відповідали вимогам п.16.3 ПДР України, а відтак постанова суду першої інстанції щодо закриття провадження у даній справі без встановлення вини не відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, пунктом 7 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що застосування п.7 ч.1 ст.274 КУпАП можливе лише у випадку встановлення судом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні такого правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.274 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі №910/18319/16, від 16 квітня 2019 року у справі №927/623/18.

Отже, аналіз положень ст.38 та п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, вказаних у п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була б відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ, який, здійснюючи тлумачення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що встановлення вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є правильним навіть при закритті провадження у справі за строками давності і не порушує презумпції невинуватості особи (рішення ЄСПЛ від 25 серпня 1987 року «Лутц проти Німеччини»).

З урахуванням наведеного встановлення вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а відтак постанова судді суду першої інстанції, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення підлягає зміні, зокрема шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_2 - адвокату Шевченку Олександру Борисовичу строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Шевченка Олександра Борисовича задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Дениса Борисовичазалишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній