КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/202/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року місто Київ

справа № 754/8569/24

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Балкової А.С.

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Новік Сергія Володимировича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника -адвоката Новіка Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник -адвокат Новік С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2024 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалася на те, що відео, яке долучено до матеріалів справи не доводить факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , з відео вбачається, що останній зазначеним транспортним засобом не керував і відповідно, зазначений транспортний засіб зупинено не було.

Вказував, що відео, яке додається до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить інформації щодо предмета доказування в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та не підтверджує обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та відповідно не є належним доказом, що містить інформацію щодо предмета доказування в справі.

Зазначав, що транспортний засіб Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому сидів ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, а протокол було складено без врахування факту відсутності факту керування транспортним засобом.

Посилався на те, що інспектор поліції Бондарук В.А. не тільки незаконно склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №857184 та в незаконний спосіб провів огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а і застосував до останнього незаконну вимогу про пред'явлення документів на право керування транспортним засобом.

Вказував, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначав, що визнання вини ОСОБА_1 судом першої інстанції на підставі твердження про те, що на відеозаписі останній жодного разу не зазначив, що не керував автомобілем є виключно припущенням суду першої інстанції.

Посилався на те, що на відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу.

Вказував, що судом першої інстанції не взято до уваги письмові пояснення світка ОСОБА_3 , який є безпосереднім свідком подій, з яких вбачається, що ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке останнього притягують до адміністративної відповідальності, не вчиняв, норм чинного законодавства не порушував, так як не керував транспортним засобом Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобі, що знижують реакцію.

Зазначав, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебував ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що зазначений транспортний засіб перебував у некерованому, нерухомому стані, а підійшли до нього і поросили водія вийти із транспортного засобу та почали ставити запитання і запропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер.

Посилався на те, що перебування особи за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія, не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Також захисник-адвокат Новік С.В., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2024 року.

В обгрунтування вимог, посилався на те, що оскаржувану постанову винесено 21 серпня 2024 року, а останній день подачі апеляційної скарги припадає на вихідний день - 31 серпня 2024 року, що є неробочим днем, а тому він не мав можливості подати апеляційну скаргу в строк, передбачений законодавством.

В судовому засіданні, захисник-адвокат Новік С.В., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 21 серпня 2024 року.

Доказів направлення та отримання оскаржуваної постанови стороною апелянта матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга захисника-адвоката Новіка С.В. , в інтересах ОСОБА_1 подана 02 вересня 2024 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №857184 від 28 травня 2024 року, в місті Києві по вулиці О.Бальзака, плаж «Троєщина, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benzд.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер, запис із нагрудних БК №473863, 472119, результат позитивний 0,36%, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2024 року серії ААД №857184. Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 . Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав;

даними проведеного тесту за допомогою приладу DragerAlcotest 6820, прилад ARHK-0495, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,36 %, який був підписаний ОСОБА_1 ;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного командиром взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку №2 УПП в місті Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Черським А.І.;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 травня 2024 року;

розпискою ОСОБА_1 про відсторонення останнього від керування транспортним засобом Mersedes-Benzд.н.з. НОМЕР_1 ;

рапортом командира взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку №2 (з ОЛБ) УПП у місті Києві ДПП старшого лейтенанта Черського А.І., з якого вбачається, 28 травня 2024 року під час складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , останній пред`явив для перевірки електронне посвідчення водія на смартфоні із додатку «Дія». Таким чином, при складання вищезазначеного протоколу, посвідчення водія не вилучалось;

розпискою ОСОБА_1 від 28 травня 2024 року про те, що у випадку позбавлення його права керування, він зобов`язується здати своє посвідчення водія серії НОМЕР_2 до управління патрульної поліції для виконання постанови;

відеозаписом з камери №БК473863, №БК472119.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому сидів ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, а протокол було складено без врахування відсутності факту керування транспортним засобом та те, що транспортний засіб перебував у некерованому, нерухомому стані суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 зазначав, що транспортний засіб в якому він знаходився був з ввімкненим двигуном.

Також, водій ОСОБА_1 протягом всього відеозапису не висловив заперечення щодо того, що він керував транспортним засобом, погодився з результатами дослідження за допомогою приладу «Драгер» та підписав всі необхідні документи.

Також, працівники поліції Чирський А.І. та Бондарук В.А. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції повідомили про те, що 28 травня 2022 року вони патрулювали територію та під час цього, зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , який виїжджав з пляжу в бік Троєщини.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не взято до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який є безпосереднім свідком подій, з яких вбачається, що ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке останнього притягують до адміністративної відповідальності, не вчиняв, норм чинного законодавства не порушував, так як не керував транспортним засобом Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобі, що знижують реакцію, оскільки вказаний свідок не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Новіку Сергію Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Новіка Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.