Справа № 163/10/25
Провадження № 3/163/73/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши направлений Окремим контрольно-пропускним пунктом «Київ» ДПС України протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Борова, Фастівського району, Київської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби вищої категорії 1 відділення ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », РНОКПП невідомо,

в с т а н о в и в :

В.о. начальника ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (командира в/ч НОМЕР_1 ) складено протокол про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, а саме: порушення правил несення прикордонної служби, вчинене в умовах особливого періоду (воєнний стан). Так, ОСОБА_1 виконуючи обов`язки в прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску «Ягодин» (Волинська область, Ковельський район, с. Римачі, вул. Призалізнична, 14) о 14 год 30 хв 03 листопада 2024 року не здійснив внесення до бази даних «Відомості про які перетнули державний кордон України» інформацію про перетин державного кордону гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, на електронну адресу суду надіслав письмові пояснення в яких зазначив, що він не визнає вини, оскільки сумлінно виконував покладені на нього обов`язки згідно всіх вимог профільного законодавства, поряд з цим зазначає, що матеріали справи не містять достовірних відомостей про те, які саме дії вчинив, не підтверджено належними доказами зазначену фабулу протоколу, а тому просив закрити провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність ч.2 ст. 172-18 КпАП України настає у разі порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-18 КУпАП полягає в порушенні правил несення прикордонної служби, тобто вказана норма є банкетною та відсилає до певних правил, інструкцій чи статутів, в яких визначено правила несення прикордонної служби.

Однак протокол не містить відомостей, які саме норми нормативно-правових актів порушив ОСОБА_1 .

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми, на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Сама собі обставина, невнесення інформації до бази даних не дає підстави вважати умисного вчинення порушення правил несення служби прикордонної служби в умовах особливого періоду.

Згідно рапорту про проведення службової перевірки від 03.12.2024 № 02.3/78390-Вн встановлено, що факт прямування на виїзд з України 03.11.2024 ОСОБА_3 , в міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Ягодин» мав місце. Поряд з тим, встановлено факти не внесення головним сержантом ОСОБА_4 , до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» інформації про перетин державного кордону даного громадянина України у зазначені дати в міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Ягодин». Враховуючи обмеженість в часі оформлення поїздів, наявність збережених головним сержантом ОСОБА_4 , копій підтвердних документів, що слугували законною підставою для виїзду за кордон даного громадянина України та його повернення в Україну є підстави вважати, що військовослужбовець не вніс інформацію до БД «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон» випадково, з власної необережності. Негативних наслідків внаслідок діянь головного сержанта ОСОБА_5 03.11.2024 не завдано.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно ст. 5 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

ОСОБА_1 , як встановлено за результатами службової перевірки, під час несення служби та оформлення одного із громадян, що перетинали кордон України вчинив всі необхідні і достатні дії з оформлення: відібрав документи; провів ідентифікацію; здійснив фотофіксацію документів; доповів старшому зміни щодо проведеної роботи; З огляду на зазначені обставини, факт необережного не заповнення поля у базі даних слід розглядати крізь призму дисциплінарної відповідальності. Це зумовлено відсутністю завданих збитків державі чи іншим особам, а також відсутністю підриву авторитету служби. За таких умов вказане діяння не є суспільно шкідливим і не може кваліфікуватися як адміністративне правопорушення.

Отже, суд приходить висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-18 КпАП України яке йому інкримінується у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 172-18 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета