ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3177/24
Провадження №3/477/35/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , дані про працевлаштування та індивідуальний податковий номер відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до змісту адміністративного протоколу серії ВАД № 606033 який складено ст.сержантом ОСОБА_2 12.12.2024 року о 10:30 год. ОСОБА_1 знаходився за адресою мешкання АДРЕСА_2 , навмисно вчинив домашнє насильство над своєю матір`ю ОСОБА_3 виражався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, своїми діями міг заподіяти домашнє насильство психологічного характеру.

За вищевикладеним подіями працівником поліції на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 15.12.2024 року, за ч1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.277КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 173-2 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла особа ОСОБА_4 , за заявою якої складено протокол, будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно.

Згідно ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, та від неї не надійшло клопотання про відкладення її розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши наявні докази, дослідивши усі обставини у їх сукупності, керуючись законом дійшла висновку, що докази на доведення винуватості на ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, органами поліції, які складали протокол не зібрані, та будь які докази на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення суду не надані.

Так, згідно ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до змісту протоколу на ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 .

Однак як вбачається з змісту зібраних та наданих суду матеріалів до органів поліції 12.12.2024 року дійсно звернулася ОСОБА_4 яка повідомила, про те її син перебуває на її думку в неадекватному стані та вибиває двері, підозрює що у нього можуть бути психічні розлади. З заяви потерпілої вбачається що ОСОБА_4 вчинив відносно ненї домашнє насилля, погрожував фізичною розправою. Матеріали не містять пояснень порушника. Рапорт працівника поліції за даними матеріалами, який долучено не може бути доказом, так як з його змісту встановлено, що його зміст не його доказового значення, а встановлює, що ОСОБА_3 перебуває у розшуку ( зазначено абревіатуру ГУКТИСП), та його було передано розшукувачу.

Будь які інші докази, у тому числі пояснення на ОСОБА_4 по суті порушення, працівниками поліції не відібрані, та суду не надані.

Крім того працівниками поліції, для кваліфікації дій правопорушника не здійснено будь яких заходів по встановленню осіб, як правопорушника так і потерпілої, іх взаємовідносини та місця проживання, що є необхідним для кваліфікації дій за ст. 173-2 КУпАП.

Складено органами поліції форма оцінки ризиків та заборонний припис носять формальний характер, та не мають доказового значення за справою.

Згідно з ч.2 ст.7 КУАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до суду не з`явився, протокол працівниками поліції йому не вручався, будь якої інформації крім заяви потерпілого про його причетність матеріали не містять, то на підтвердження наявності у його діях складу вище вказаного адміністративного правопорушення, мав бути доведений не тільки факт наявності скарг потерпілої на правопорушника а і інші докази, що свідчать про вчинення ним правопорушення відповідно до змісту Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За приписами ст. 252 КУпАП, о рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином , суд вважає не доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247ч.1 п.1 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 247, 266, 268, 276-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В ИВ :

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд до апеляційного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Семенова Л.М.