Номер провадження 3/521/490/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Крижановський О.В., за участю секретаря Шиян А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, маючого дозвіл на тимчасове проживання на території України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024 року близько 16 години 15 хв. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насилля психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 а саме, здійснював психологічний тиск, намагаючись в автомобілі розбити скло, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинено повторно протягом року.

За даним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ВАД № 612212 від 05.11.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення сповіщався шляхом направлення судової повістки. Однак, поштове повідомлення до суду вчасно не повернулось. Будь-яких інших відомостей за допомогою яких можливо викликати вказану особу, матеріали справи не містять.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд адміністративної справи буде відбуватися в Малиновському районному суді м. Одеси.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини викладену в п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, яка полягає в тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно суддею прийнято рішення, про проведення розгляду протоколу без явки особи у відношенні якої складено протокол, за наявними доказами.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ( в редакції яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) за кваліфікуючими ознаками: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психічного, фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати(батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) (п.12 ч. 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються добровільними, послідовними та щирими показами ОСОБА_3 який повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вина також підтверджується документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КпАП України, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 612212 від 05.11.2024 року, заявою гр. ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , копією постанови від 25.01.2024 року, копією посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 173-2 КпАП України ( в редакції яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення), за вказане правопорушення передбачено накладення стягнення у вигляді штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність /ч. 2 ст. 33 КУпАП/.

Даючи оцінку особистості ОСОБА_1 суддею встановлено, що останній не працює, не вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Враховуючи особистість ОСОБА_1 , а також обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для останнього буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 23, 33, 173-2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, маючого дозвіл на тимчасове проживання на території України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: О.В. Крижановський