Справа № 346/6243/24
Провадження № 3/346/86/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи невідоме, -

у с т а н о в и л а :

12.11.2024р. о 17:00 год. в м. Коломия по вул. Січових Стрільців, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор 507», а також від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.. 130 ч.1 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

10.01.2025р. ОСОБА_1 подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що вважає складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення незаконним та просить провадження у справі закрити, оскільки працівники поліції порушили вимоги ст.. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Вказує, що його транспортний засіб був зупинений безпідставно, поліцейський не повідомив причину його зупинення, не назвав положення Закону, яке стало підставою для таких дій. Після зупинки автомобіля, працівник поліції лише послався на непрацюючу фару в режимі ближнього світла, що на думку ОСОБА_1 , не може бути законною підставою для зупинки, оскільки жодних правил дорожнього руху він не порушував. Зазначає, що службовий автомобіль рухався позаду нього і зупинив його за допомогою ввімкнених проблискових маячків, а тому в момент зупинки працівники поліції не могли бачити чи працює у нього фара попереду. Також ОСОБА_1 вважає, що було порушено його право на захист, оскільки після його відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, інспектор запропонував йому проїхати до медичного закладу. На відмовляючись від даної пропозиції, ОСОБА_1 запитав у поліцейського чи може він скористатися послугами адвоката. У відповідь працівник поліції зазначив, що спочатку потрібно повідомити чи він буде їхати в медичний заклад. Відтак, ОСОБА_1 вважає, що внаслідок таки х дій інспектора, йому не було забезпечено право на реальну правову допомогу, що є істотним порушенням його права на захист та в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейським дані у цій справі недопустимими доказами. За даних обставин, просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки смс-повідомленням.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Бежук С.М. в судове засідання також не з`явився, подав до суду письмове клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст.. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, суд приходить до висновку, що неявка належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника відповідно до ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази та доводи ОСОБА_1 , викладені в його письмових запереченнях, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція, затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р.

Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним..

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 172094, в якому вказано дату та час вчинення правопорушення 12 листопада 2024р. о 17:36 год., місце вчинення м. Коломия, вул.. Січових Стрільців, та суть порушення відмова ОСОБА_1 , як водія, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, червоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Також вказано, що огляд за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор 507» не проводився в зв`язку з відмовою.

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Коломийська ЦРЛ» в якому також вказані ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 та зазначено, що огляд не проводився, особа в медичний заклад не доставлялася.

- рапорт поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Бахматюка О., з якого вбачається, що 12.11.2024р. о 17:00 год. в м. Коломия по вул. Січових Стрільців згідно ст.. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» був зупинений автомобіль «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами. В ході перевірки документів та спілкування з водієм у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Алкофор 507». Водій відмовився. Також ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі. В зв`язку з цим, відносно нього були складені адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також винесено постанову за ч.1 ст. 121 КУпАП. Від керування водія відсторонено шляхом передачі керування транспортним засобом тверезому водію.

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3464486 від 12.11.2024р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 121 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

- матеріали відеозапису на якому зафіксовано: факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 ; зупинка працівниками поліції вказаного транспортного засобу; повідомлення інспектором про причини зупинки; перевірка документів водія; пропозиція поліцейського пройти водію огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння; відмова водія від проходження огляду; пропозиція інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Коломийській ЦРЛ; відмова водія від проходження огляду в медичному закладі; роз`яснення ОСОБА_1 прав, оформлення адміністративних матеріалів та вручення особі винесеної відносно нього копії постанови та копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази, суд прийшов до висновку про підтвердження ними факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що являє собою порушення п.2.5 ПДР України.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З приводу тверджень ОСОБА_1 про неправомірність дій поліцейських та безпідставність зупинки транспортного засобу, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких зупинення транспортного засобу.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону N 580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно з ч.3 ст.35 вказаного Закону поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Статтею 14 Закону № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій має право: керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку; знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи. Водій зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського та не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів

Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм свідчить про взаємне кореспондування прав та обов`язків між працівниками поліції та водіями транспортних засобів. Так, поліція, відповідно до покладених на неї завдань має право на зупинку транспортних засобів лише у випадках, передбачених ст.. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а водії повинні зупинитися та мають право бути проінформованими про причину своєї зупинки.

Пунктом 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Судом встановлено, що 12.11.2024р. відносно ОСОБА_1 поліцейським Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Бахматюком О.М. було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 121 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 12.11.2024р. в м. Коломия по вул. Січових Стрільців водій керував транспортним засобом з несправними світловими приладами, а саме передня ліва фара, чим порушив п. 31.4.3в ПДР.

Відповідно до п. 31.4.3 в ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Зовнішні світлові прилади - не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виявивши технічну несправність транспортного засобу, працівник поліції, відповідно до п. 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" мав підстави для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Варто зазначити, що на долученому до справи відеозаписі, ОСОБА_1 технічну несправність фари не заперечував, на безпідставність зупинки свого автомобіля не посилався, винесену відносно нього постанову не оспорював.

За вищевикладених обставин, суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про неправомірність дій працівників поліції під час зупинки його транспортного засобу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.

Так, у своєму рішенні від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» Європейський суд з прав людини відмітив, що мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у поєднанні з підпунктами «b» і «c» пункту 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що заявниці не було надано можливості підготувати свій захист та ефективно скористатись допомогою захисника.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відтак, не надання інспектором можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів відеозапису слідує, що після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський запитує водія, чи бажає він проїхати для проходження огляду в медичний заклад. Уникаючи прямої відповіді на поставлене запитання, ОСОБА_1 зазначає, що бажає поспілкуватися зі своїм адвокатом. Поліцейський не заперечуючи право водія, вказує, що останній може спілкуватися з адвокатом і ніхто його в цьому не обмежує. На відеозаписі також зафіксовано, що особа не затримувалась, мобільний телефон у ОСОБА_1 не вилучався, останній використовував його для спілкування.

Відтак, на думку суду, вищевказані обставини в сукупності підтверджують реальну можливість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викликати собі захисника та скористатися послугами професійної правової допомоги, а тому порушення права ОСОБА_1 на захист, судом в даній справі не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.)з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.