Провадження №3/932/5116/24
ПОСТАНОВА

іменем України

27.01.2025 місто Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Салькова Віра Сергіївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем ЗСУ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИЛА:

12.11.2024 о 09-00 на 32км 200м траси Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь у м. Костянтинівці Донецької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП БЛІЛ м. Костянтинівка відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху відмова особи, яка керує Т3, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, за що настає відповідальність за ч.2 ст.130 КпАП України.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином неодноразово.

Так, справа надійшла до суду 26.11.2024 та призначалася до розгляду на 11.12.2024, 07.01.2025, 27.01.2025, розгляд справи двічі відкладався за письмовими клопотаннями ОСОБА_1 . З метою надання ОСОБА_1 матеріалів справи для ознайомлення всі документи у справі, а також наявні відеозаписи були додані до електронної справи в системі «Електронний суд», про що листом від 09.01.2025 повідомлене ОСОБА_1 разом із наданням витягу з КпАП України з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

27.01.2025 від ОСОБА_1 знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання йому скан-копій матеріалів справи на електронну адресу.

Вважаю це клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 , достовірно знаючи про перебування справи щодо нього в суді, на виклики суду не з`являвся, надсилаючи численні заяви про відкладення розгляду з метою ознайомлення зі справою. Разом із тим, наявність всіх матеріалів справи в системі «Електронний суд» ігнорував, як само й ігнорував можливість надання письмових пояснень у справі або участі в судовому розгляді за допомогою відеоконференції в разі неможливості особистої присутності в суді. Доказів неможливості з`явитися до суду через проходження військової служби, про що ОСОБА_1 вказував у своїх заявах, до заяв не долучене. Відтак, вважаю дії останнього такими, що спрямовані на затягування розгляду справи з метою уникнення негативних наслідків у вигляді відповідальності за вчинене правопорушення. Враховуючи наведене вище, є всі підстави для розгляду справи за наявними в ній доказами, виходячи з такого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенства права.

В даній справі її суть є важливою для суспільства, оскільки непритягнення особи до адміністративної відповідальності в разі доведення її винуватості ставить під загрозу безпеку дорожнього руху та наражає на ризик повторного порушення норм закону з боку особи в разі вдалого затягування строків розгляду справи та уникнення стягнення.

Дослідивши всі наявні докази, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, знайшов своє беззаперечне підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно зі ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини другої статті 130 КпАП України відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Ознака повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується тим, що постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 20.05.2024 його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КПАП України, та піддано стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 №1452/7352, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, в разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.ч.1-4 ст.130 КпАП України, до нього долучаються докази перебування особи у стані сп`яніння або відмови від проходження такого огляду.

Так, відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння підтверджена відомостями адміністративного протоколу, а також така відмова висловлена ним на відеозапису, який був долучений до матеріалів справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зазначено «управлял авто ВАЗ2104, в наркологию не поеду».

Згідно з довідкою Інспектора СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.11.2024 через притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України його посвідчення водія № НОМЕР_2 від 11.10.2008, видане Центром ДАІ 2308, має статус «зданий на збереження».

Постановою №1015 серії ЕНА№3460309 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України за керування 12.11.2024 транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Доказів на спростування даних, встановлених під час розгляду справи, судді не надано.

Отже, на думку судді, поза розумним сумнівом належними, допустимими і достатніми за своїм змістом доказами винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена і його дії кваліфіковані правильно за ч.2 ст.130 КпАП України як відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинена повторно протягом року.

Термін накладення адміністративного стягнення за цим правопорушенням на день розгляду судом справи не закінчився.

При застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховуючи характер правопорушення, особу винуватого, вважаю необхідним застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Крім того, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Достовірно встановлено, що на підставі постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 20.05.2024 ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік, постанова набрала законної сили 31.05.2024. Невідбуте стягнення на день прийняття постанови у поточній справі 06.08.2024 складає 4 місяці 4 дні.

Тому остаточний строк позбавлення правопорушника права керування транспортними засобами в силу ч.3 ст.30 КпАП України підлягає визначенню шляхом складання накладеного стягнення у цій справі про адміністративне правопорушення та стягнення, накладеного на нього попередньою постановою судді, і дорівнюватиме загалом 3 роки 4 місяці 4 дні.

Через неналежність транспортного засобу ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 суддею в даній справі не застосовується оплатне вилучення транспортного засобу.

На підставі ст.40-1 КпАП України з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.33-35, ч.2 ст.130, ст.ст.221, 283, 284, 287 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі на день постановлення рішення у справі становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Остаточне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 визначити шляхом складання призначеного вище стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки та невідбутого цього ж виду стягнення строком 4 місяці 4 дні, призначеного йому постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 20.05.2024 у справі №317/2177/24, та призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці 4 (чотири) дні.

Стягнути з ОСОБА_1 зазначений штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі на день постановлення рішення у справі становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень, в дохід держави, перерахувавши його на розрахунковий рахунок Отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/Дн-ка об/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача: UA0004001,код класифікації доходів бюджету 21081300 (17.000 тис).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., який перерахувати на розрахунковий рахунок №UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Штраф має бути сплачений не пізніше, ніж через 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше, ніж через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Платіжний документ, що засвідчує факт сплати суми штрафу в повному обсязі, надається до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

У разі несплати штрафу в зазначений строк постанова надсилається органу державної виконавчої служби для її виконання в примусовому порядку.

Відповідно до положень статті 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у цій постанові, що становить 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя: В.С. Салькова