КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7376/24
Провадження № 3/552/9/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2025 м. Полтава

Суддя Київського районного суду м. Полтави Айдаєв Р.З., за участю секретаря судового засідання Пасинок К.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Момота Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 ,

встановив:

24.10.2024 до Київського районного суду м. Полтави з Управління патрульної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Айдаєва Р.З.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 155602 від 21.10.2024 (а.с. 1), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, судом встановлено наступне.

21.10.2024 о 14 год 51 хв в м. Полтаві, вул. Медична, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, тест 399, результат позитивний 1,70 проміле. Згідно постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 зі змінами від 20.01.2023, внесеними постановою КМУ № 57, згідно ст. 266 КУпАП, без залучення свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що був безпідставно зупинений працівниками поліції, заперечив ознаки сп`яніння, на відео вживав безалкогольне пиво, оскільки з медичних показань алкоголь не вживає.

Попри визнання факту роз`яснення працівниками поліції підстав та причини зупинки, вважає їх надуманими та не згоден з ними, вважав, що оскільки пив безалкогольне пиво, яке має відповідний запах, повідомлені поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння були надуманими.

Вказав на можливу фальсифікацію результатів огляду працівниками поліції, оскільки мундштуки не змінювались і він продував в них повітря декілька разів. Водночас, ОСОБА_1 вказав, що не є фахівцем у галузі права та незважаючи на неодноразове роз`яснення порядку проходження огляду на стан сп`яніння, не відмовлявся від проходження від такого огляду у медичному закладі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Момот Т.Г. просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , обґрунтовуючи тим, що матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу та порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Просив суд не враховувати пояснення ОСОБА_1 зафіксовані на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення на бодікамеру поліцейських, через порушення принципу безпосередності дослідження доказів та надання ним пояснень у судовому засіданні.

Захисник вважав, що участь у цій справі та відповідно обвинувачення ОСОБА_1 повинен забезпечувати прокурор, доданий до протоколу акт огляду стан алкогольного сп`яніння не містить дату та часу його складання, а отже є недостовірним доказом, протокол складено з порушенням, оскільки не зазначені відомості про застосування відеозапису та пристрою на який він здійснюється. У матеріалах справи відсутня довідка поліції про наявність/відсутність у особи, що притягується до адміністративної відповідальності, посвідчення водія, без якої суд не може прийняти рішення в частині стягнення щодо позбавлення права керувати транспортним засобом.

Вказав, що оскільки Управлінням патрульної поліції в Полтавській області листом від 25.11.2024 №21834/41/26/03-2024 (a.c.46-47) не надано відповідь та дозвіл МОЗ та Держспоживстандарту до застосування Drager «Alcotest 7510» ARLM 0457, докази отримані за допомогою такого алкотестора вважаються неналежними. Окрім того, наполягав, що суду не надані належні докази правомірності зупинки ОСОБА_1 поліцейськими 21.10.2024 о 14 год 51 хв.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що водію ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог пункту 2.9А Правил дорожнього руху України, згідно з якими, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 11 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пункт 3 розділу Х зазначеної Інструкції передбачає, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до пункту 3 Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 судом досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155602 від 21.10.2024 (а.с. 1), картка обліку адміністративного правопорушення (а.с. 2), роздруківку з результатом (а.с. 3), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) та відеозапис (а.с. 5).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155602 від 21.10.2024 під час його складання використовувався технічний засіб відеозапису: БК469258 та відеозапис з мобільного телефону SAMSUNG A30S.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються серед іншого: інші відомості необхідні для вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Враховуючи викладене та те, що працівниками поліції за змістом протоколу було зазначено про наявність технічного засобу, на який проводився відеозапис, ознайомлення ОСОБА_2 із його змістом, суд не вбачає підстав для визнання, долученого до протоколу запису з мобільного телефону SAMSUNG A30S, НОМЕР_4 , неналежними доказами.

З цих же мотивів, та враховуючи, що під час складання протоколу використовувався технічний засіб відеозапису БК469258, про що вказано за його змістом, суд вважає безпідставними доводи захисника Момота Т.Г. про не зазначення відомостей про застосування відеозапису та пристрою на який він здійснюється.

За даними картки обліку адміністративного правопорушення (а.с. 2) ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 29.03.1997, яке вилучене 21.10.2024. Аналогічні відомості щодо наявності посвідчення водія зафіксовані у протоколі серії НОМЕР_5 від 21.10.2024, зокрема й факт його вилучення та видачу ОСОБА_1 тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. За таких умов, доводи захисника про неможливість вирішення питання щодо позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, без окремої довідки поліції про наявність/відсутність у особи, що притягується до адміністративної відповідальності посвідчення водія, є неспроможними.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) ОСОБА_1 оглянутий з підстав виявлення ознак такого сп`яніння, результат 1,7 ‰ (проміле), огляд зафіксований на БК469258, роздруківка з результатом приєднана до матеріалів справи (а.с. 3). З цим висновком повністю погодився ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис на Актові.

Суд зазначає, що Акт складений відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та на виконання пункту 10 Інструкції роздруковані показники результатів огляду долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому сама роздруківка містить дату, час, місце, застосований пристрій, спосіб фіксації, номер тесту, докази фіксації результатів та підписи учасників, у тому числі ОСОБА_1 .

Отже, у суду відсутні будь-які об`єктивні докази вважати Акт огляду неналежним доказом через відсутність дати і часу його складання.

Щодо доводів захисника про те, що ненадання УПП в Полтавській області дозволу на застосування МОЗ та Держспоживстандартом Drager «Alcotest 7510» ARLM 0457 та копії сертифікату якості на мундштуки, є підставою для визнання таких доказів неналежними та обґрунтованості поданого з цього питання клопотання суд виходить з наступного.

За інформацією УПП в Полтавській області та відповідно до п. 1 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, Технічний регламент встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями. DRAGER ALKOTEST 7510 OIML № ARLM-0457 вже введений в експлуатацію, отже може експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення періодичної повірки та повірки після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року і становить 1 рік.

До відповіді надана копія сертифікату відповідності на газоаналізатори Drager Alcotest (а.с. 46), сертифікат перевірки типу цього засобу, який чинний до 05.10.2027, свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 27.08.2025 (а.с. 50), декларацію про відповідність вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів газоаналізатора Drager Alcotest та мундштуків до нього таким вимогам (а.с. 51-52,54).

У роздруківці чек-тесту з технічного приладу за допомогою якою проводився огляд ОСОБА_1 , зазначено його номер АRLМ 0457, дату останнього градуювання 27.08.2024, а також про виконання вимог OIML R 126 (1998) та OIML D (2008).

Слід також зазначити, що технічний прилад газоаналізатор «Drager Alсotest7510» був зареєстрований в Україні до 10.02.2015.

Згідно роз`яснень ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04 квітня 2017, Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Даним Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

За таких обставин, засіб вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drаger Alcotest 7510 виробництва компанії Drаger Safety AG Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам чинного законодавства та може експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення сервісного обслуговування в уповноваженому виробником сертифікованому сервісному центрі не менше ніж 1 раз на рік та здійснення повірки не менше ніж 1 раз на рік.

Відповідно до сервісної гарантійної книжки на газоаналізатор Drager Alcotest остання операція «повірка» проведена 27 серпня 2024 року, ДП «Київоблстандартметрологія», дата наступної обов`язкової операції «сервісне ТО», «градуювання», «повірка» не пізніше 27.08.2025.

Як вбачається із матеріалів справи, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 21.10.2024 за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510» ARLM-0457, який пройшов сервісне технічне обслуговування, повірку, градуювання 27.08.2024, про що свідчать дані на паперовому носії (а.с. 33).

Таким чином, технічний прилад був дозволений до використання на території України, разом із мундштуками до нього, працівниками поліції забезпечено належну технічну перевірку приладу, а тому відсутні підстави для визнання результатів огляду недійсними, тому відповідні доводи захисника не підтвердилися.

Покликання захисника щодо безпідставної зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду є необґрунтованими виходячи з наступного.

З відеозапису «export-yo2rz, який є додатком до протоколу вбачається, що відеозапис розпочато на бодікамеру 469258, 21.10.2024 об 14:48:40 під час руху працівниками поліції на автомобілі, з якого було застосовано спеціальний звуковий сигнал для зупинки транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду.

Після зупинки, (хронометраж 14:49:33) працівник поліції запитав ОСОБА_1 , чому він їхав по всій дорозі та чи вживав під час керування автомобілем пиво, оскільки в автомобілі виявлено відкриту пляшку пива. О 14:51:57 працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у лікаря-нарколога та роз`яснено відповідальність за відмову від проходження такого огляду. У подальшому, 14:55:15 ОСОБА_1 , погоджується пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та о 14:59:32 ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що до вживання пива він випив не менше «півлітри». 15:17:00 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки шляхом продуття приладу Драгер, результат 1,7 проміле.

Факт керування транспортним засобом ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 та правомірність його зупинки працівниками поліції підтверджується відеозаписом «video_2024-10-21_21-41-29», який суд визнав належним доказом.

Отже, на досліджених судом відеозаписах з бодікамери та відеозапису з телефону SAMSUNG A30S працівниками поліції зафіксовані необхідні обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у цих справах. Відеозапис, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, надає можливість повно та об`єктивно встановити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, відтак суд критично ставиться до тверджень адвоката Момота Т.Г. щодо порушень зупинки та проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Щодо доводів захисника про необхідність обов`язкової участі прокурора суд дійшов такого висновку.

Згідно практики ЄСПЛ у разі проведення усного судового розгляду справи за будь-яким обвинуваченням, яке у розумінні Конвенції вважається «кримінальним», за участю сторони захисту присутність сторони обвинувачення є, «як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду» (рішення у справах: «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, § 65; «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, § 76).

Використання Судом словосполучення «як правило» свідчить про те, що необхідність участі сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на яку поширюються гарантії статті 6 Конвенції, не має абсолютного й безумовного характеру, а її відсутність не завжди свідчить про порушення судом вимоги безсторонності, яке б автоматично призводило до несправедливості судового провадження й нівелювало його результати.

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89;«Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).

Згідно із законодавством України, керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням. Відтак, процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.

У частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак, процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ані цим Кодексом, ані Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами.

Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без участі прокурора відповідає вимогам КУпАП та інших законів України.

Поряд з цим, відповідно до сталої практики ЄСПЛ участь у судовому процесі сторони обвинувачення, як правило, є необхідною у разі проведення судом усного слухання справи, якщо сторона захисту при наданні їй можливості бути присутньою в судовому засіданні від реалізації цього права не відмовиться («Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, § 76; «Озеров проти росії», заява № 64962/01, § 52 54).

У справі «Михайлова проти України» від 06.03.2018 (заява № 10644/08, § 65), визнаній ЄСПЛ керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України», висновок щодо порушення вимоги неупередженості суду було зроблено в ситуації, яка характеризувалася таким поєднанням обставин: (1) в суді першої інстанції було проведено усне слухання; (2) жодна особа, яка представляє та обґрунтовує обвинувачення, будь то прокурор чи інша особа, не була присутня на слуханні; (3) заявниця була присутньою на слуханні та не визнала себе винною; (4) суд першої інстанції визнав заявницю винною та засудив її до п`яти днів тримання під вартою за неповагу до суду; (5) відповідно до чинного законодавства рішення не могло бути оскаржене.

Про це ЄСПЛ наголосив і в рішенні від 15 червня 2023 року про неприйнятність заяви у справі «Олександр Володимирович Куліш проти України» (заява № 6023/23).

В інших справах, у яких ЄСПЛ оцінив відсутність у судовому процесі сторони обвинувачення як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, коли національні суди допитували осіб, яких притягували до адміністративної відповідальності, а також із власної ініціативи викликали і допитували свідків. У результаті зазначених самостійних дій судові органи отримували додаткові докази, які використовували на обґрунтування своїх висновків про винуватість заявників у вчиненні адміністративних правопорушень (рішення у справах: «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, § 16; «Озеров проти росії» № 64962/01, § 53; «Кривошапкін проти росії» від 27 січня 2011 року, заява № 42224/02, § 44, 45). Цим самим суди фактично перебирали на себе функцію прокурора щодо доведення обвинувачення.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.03.2023 у справі № 208/712/19, переглядаючи справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП з підстави встановлення ЄСПЛ у справі «Бантиш та інші проти України» порушення п. 1 ст. 6 ЄКПЛ, у зв`язку з небезсторонністю суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що суди під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, мають керуватися критеріями дотримання гарантій безсторонності суду, сформульованими ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України» від 06.03.2018 (заява № 10644/08, § 65), визнаній Судом керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України».

Доводи захисника, що відсутність сторони обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП свідчить про упереджений, неповний та не всебічний розгляд справи, оскільки суд не може взяти на себе функції обвинувачення та самостійно відшуковувати докази винуватості особи, а ОСОБА_1 заперечує обставини подій, не заслуговують на увагу. Такі доводи ґрунтуються лише на припущеннях та помилковому тлумаченні рішень ЄСПЛ, наводячи лише частково схожість обставин цієї справи з тими, що розглядилися ЄСПЛ, а також без наведення жодних аргументів, які б свідчили про можливу необ`єктивність чи упередженість суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Окремо суд зазначає, що згідно матеріалів справи, судом вживались всі необхідні заходи, спрямовані на дотримання прав ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судові засідання неодноразово відкладались через забезпечення участі захисника у судовому засіданні та ознайомлення з матеріалами справи, перебування ОСОБА_1 на лікуванні. За клопотанням сторони захисту витребувані та досліджені необхідні докази, ОСОБА_1 надав пояснення по суті справи, судом самостійно будь-які докази не отримувались та не збирались.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, дані про особу, відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повторно протягом року за вчинення такого ж правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, ступінь вини особи, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1,276-280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Момота Т.Г. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня набрання постановою законної сили.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь Державної судової адміністрації України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови оголошений судом 28.01.2025 о 08 год 00 хв.

Суддя Р.З.Айдаєв