П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/46/25

Провадження №3/377/27/25

30 січня 2025 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

У С Т А Н О В И Л А:

08 січня 2025 року близько 13 години 20 хвилин ОСОБА_1 повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених частиною 1 статті 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що останній в навчальному закладі ЗЗСО №1, що розташований за адресою: м. Славутич, проспект Незалежності, 1, ображав, висловлювався нецензурною лайкою, кидався в бійку до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», клопотання про відкладення розгляду справи не подала. У письмових поясненнях від 16.01.2025, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначила, що про подію, яка відбулася у навчальному закладі 08.01.2025 між її сином та ОСОБА_4 вона дізналася від працівника поліції.

Враховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення правопорушення та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №933519 від 16.01.2025, в якому викладені обставини і суть правопорушення;

- письмовою заявою ОСОБА_5 від 09.01.2025 на ім`я начальника ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, в якій вона просила притягнути до відповідальності Пелагечу Прохора, учня ЗЗСО №1, який 08.01.2025 близько 13:20 в приміщенні навчального закладу ображав, говорив нецензурні слова та декілька разів ударив кулаком її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_3 від 09.01.2025, наданими в присутності його матері ОСОБА_5 , відповідно до яких він навчається у 5-Б класі ЗЗСО № 1. 08.01.2025 близько 13:20, коли він спускався сходами у навчальному закладі разом із своїм братом ОСОБА_6 та однокласниками, позаду йшов ОСОБА_7 та ударив його рукою по задній частині голови, а потім обійшов та ударив спереду в плече і живіт, при цьому ображав та висловлювався нецезурними словами. Він просив Прохора припинити, але той не реагував. Після цього Прохор ще продовжував висловлюватися нецензурними словами та ударив рукою по вуху однокласника ОСОБА_8 ;

- письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_9 від 09.01.2025, наданими в присутності його матері ОСОБА_5 , згідно з якими, він навчається у 5-Б класі ЗЗСО №1. 08.01.2025 близько 13:20, коли він спускався сходами у навчальному закладі разом із своїм братом ОСОБА_10 та іншими однокласниками, то побачив, що ОСОБА_7 ударив його брата рукою по плечу і в живіт, при цьому ображав та виражався нецезурними словами. Він хотів розняти їх, але Прохор не реагував. Пізніше він побачив, як Прохор ударив однокласника ОСОБА_8 рукою по вуху;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 09.01.2025, відповідно до яких, вона має двох синів: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які навчаються у 5-Б класі ЗЗСО №1. 08.01.2025 після 7 уроку її сини їй повідомили, що на перерві близько 13:20 ОСОБА_7 ударив її сина ОСОБА_11 по голові, висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_11 жалівся, що після цього у нього болить голова. ОСОБА_7 постійно порушує дисципліну та чіпляється до інших дітей;

- письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_8 , наданими в присутності матері ОСОБА_12 від 16.01.2025, згідно з якими він навчається у 5-Б класі ЗЗСО №1. 08.01.2025 близько 13:20, спускаючись сходами у навчальному закладі разом із однокласниками, він побачив, що ОСОБА_7 ударив кулаком в обличчя ОСОБА_11 та при цьому говорив нецензурні слова, а потім пізніше Прохор ударив його рукою по вуху, про що він повідомив класного керівника;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_2 від 25.07.2012, копія якого долучена до справи, згідно з яким він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьки: ОСОБА_13 , ОСОБА_1 ;

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якого долучена до справи, на підставі якої встановлено її особу;

- постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 21 травня 2024 року, що набрала законної сили 03 червня 2024 року, копія якої долучена до справи, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1 700,00 гривень;

Частиною 2 статті 184 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини . Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток . Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя . Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї . Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини . Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки, зокрема, по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей. До кола обов`язків батьків, входить, зокрема, турбота про психічний і моральний розвиток дитини, виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей і громадян.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, оскільки в судовому засіданні належними, допустимими і достатніми доказами встановлено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених частиною 1 статті 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України « Про охорону дитинства» щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно протягом року після накладення на неї за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, стягнення у виді штрафу згідно з постановою Славутицького міського суду Київської області від 21 травня 2024 року та належних висновків не зробила і не вжила необхідних заходів для виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до такої його поведінки, про яку зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №933519 від 16 січня 2025 року

Дії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідають встановленим нормам закону, тому їх необхідно розцінювати як результат ухилення матері від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність відповідно до статей 17-20 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 КУпАП, також не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що відповідно до статей 34 і 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

Враховуючи характер правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 її майновий стан вважаю, за необхідне піддати ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції частини 2 статті184 КУпАП.

Крім того, стягненню з особи на користь держави при накладенні на неї адміністративного стягнення підлягає судовий збір відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з частиною 1 статті 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу, що становить 3 400 гривень.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Н. С. Бабич