Справа № 127/8355/24
Провадження № 33/801/86/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Сивенюка Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп на користь держави.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 07 березня 2024 о 14 год. 25 хв. по вул. М. Ващука 31 в м. Вінниці керував транспортним засобом марки "Skoda Super B", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в Комунальному некомерційному підприємстві "Центр терапії залежностей "Соціотерапія" Вінницької обласної ради", висновок від 07.03.2024 року № 0318, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Сивенюка О. М., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, про те що ОСОБА_1 07 березня 2024 року о 14 годині 25 хвилин керував транспортного засобу "Skoda Super B", номерний знак НОМЕР_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено назви та серійного номеру технічного засобу за допомогою якого здійснювалася фіксація події адміністративного правопорушення, наданий відеозапис є небезперервним, що є порушенням Інструкції. Фабула протоколу про адміністративне правопорушення не містить конкретизації, оскільки незрозуміло від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 (наркотичного чи алкогольного) на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів чи проведення такого огляду у медичній установі лікарем закладу охорони здоров`я. У матеріалах справи відсутній акт огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та відсутнє направлення на такий огляд. ОСОБА_1 погодився пройти огляд, поїхав з працівниками поліції у лікарню, проте по дорозі працівники поліції вимкнули камери та погрожували йому, щоб він відмовився пройти огляд, інакше в нього заберуть авто і знайдуть в ньому багато чого. Коли ОСОБА_1 перебував у КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР, на відеозаписі не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Сивенюк О. М. підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що 07 березня 2024 о 14 год. 25 хв. він їхав разом з ОСОБА_1 в автомобілі "Skoda Super B", номерний знак НОМЕР_1 , який був зупинений працівниками поліції, через деякий час вони розпочали поверхневу перевірку його, ОСОБА_1 та автомобіля на заборонені речі. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він погодився, і вони всі разом сіли до службового автомобіля, щоб їхати в лікарню, знаходячись в службовому автомобілі працівники поліції погрожували йому та ОСОБА_1 та наказували робити так як вони скажуть.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, положеннями частини 1 статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеофіксацією на портативні відеореєстратори.

Проте в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду, на яке послався суд.

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять належних доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі сторона захисту вказує на те, що відеозапис з портативного відеореєстратора працівника поліції є небезперервним, на ньому не зафіксовано причину зупинки автомобіля "Skoda Super B", номерний знак НОМЕР_1 , факт керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом, а також порушена процедура огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки на відеозаписі є момент коли ОСОБА_1 погодився пройти огляд, ще з працівниками поліції, потім відео вимкнулось і включилось в лікарні, де саме поліцейський каже, що ОСОБА_1 відмовився, відтак на відео не зафіксовано те, що ОСОБА_1 в лікарні відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» в ній наведено десять причин зупинки транспортного засобу. Частиною 3 статті 35 даного Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відео з портативного відеореєстратора (07_03_2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ААД 626602) розпочинається з того, що о на 0:00:10 відео працівник поліції підходить до автомобіля, вітається з водієм, відповідно до частини 3 статі 18 Закону України «Про національну поліцію» представляється йому (на 0:00:17 відео), запитує як звати водія, той відповідає ОСОБА_4 (на 0:00:21 відео) та запитує чи з документами порядок (на 0:00:24 відео) та пропонує водію показати документи (на 0:00:26 відео), той їх надає (на 0:00:41 відео), далі поліцейський йде до свого службового автомобіля (на 0:00:55 відео). Через деякий час поліцейський підійшов до водія та запитав чи є в нього заборонені речі в автомобілі (на 0:02:09 відео) та попросив вийти ОСОБА_1 з автомобіля (на 0:02:13 відео) взяти із собою сумочку (на 0:02:14 відео). ОСОБА_1 вийшов із транспортного засобу, працівник поліції повідомив йому, що буде проведена поверхнева перевірка його та його транспортного засобу на заборонені речі (на 0:02:31 відео), той погодився (на 0:02:34 відео).

Відтак, згідно відеозапису з портативного відеореєстратора (07_03_2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ААД 626602) на ньому відсутня причина зупинки транспортного засобу, поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу з описом підстав зупинки, а відразу запросив документи в нього, що є порушенням вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 11 січня 2019 року № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є небезперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного суду справа № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17).

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, огляд повинен бути зафіксований або за допомогою належного і допустимого відеозапису, або проведений у присутності двох свідків.

Як вбачається з портативного відеореєстратора (07_03_2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ААД 626602) після початку спілкування з ОСОБА_1 та проведення працівниками поліції поверхневого огляду на заборонені речі ОСОБА_1 , його транспортного засобу "Skoda Super B", номерний знак НОМЕР_1 та товариша ОСОБА_1 , який їхав з ним в автомобілі (на 0:02:47 0:14:58 відео) (07_03_2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) ААД 626602 0:03:29 0:05:00 відео, 0:10:15 0:13:28 відео), працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні (07_03_2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ААД 626602 на 0:15:04 відео), на що той відповідає, що нікуди він не поїде, оскільки він спішить (на 0:15:09 відео), потім поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що необхідно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння або відмовитися від його проходження, в подальшому рух заборонено (на 0:15:13 17 відео) та повідомляє, що в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (на 0:15:19-21 відео) та знову пропонує пройти огляд відповідно до ст. 266 КУпАП в медичному закладі (на 0:15:23-33 відео) та роз`яснює ОСОБА_1 процедуру проведення огляду в лікарні та наслідки відмови від проходження огляду (на 0:15:39-59), після чого ОСОБА_1 погоджується пройти огляд (на 0:16:00 відео). Потім відеозапис переривається (на 0:16:29 відео), на відео з портативної камери іншого працівника поліції видно як ОСОБА_1 разом із товаришем, який їхав з ним в автомобілі та працівниками поліції сідають до службового автомобіля та розпочинають рух до лікарні (07_03_2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) ААД 626602 на 0:17:12 відео). О 14 годині 43 хвилини відео вимикається та вмикається о 14 годині 58 хвилин (07_03_2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ААД 626602), де працівник поліції знаходиться вже біля МНП Центр терапії залежностей «Соціотерапія» «Вінницької обласної ради» та заходить в лікарню, потім поліцейський заходить один до кабінету (на 0:16:56 відео) де знаходиться лікар та медсестра та повідомляє їй «вже не треба чекати, відмовляється» (на 0:17:04). Потім працівник поліції просить зайти до кабінету ОСОБА_1 , той заходить (на 0:17:12 відео), після чого відбувається розмова, при цьому портативний відеореєстратор поліцейського направлений на медсестру та розмова, яка відбувається далі між ОСОБА_1 , лікарем та медсестрою не зрозуміла, оскільки дослівно слів ОСОБА_1 не чути. Через деякий час поліцейський вийшов з ОСОБА_1 з лікарні на вулицю та повідомив його, оскільки він відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні в лікаря нарколога, на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП та роз`яснив права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (на 0:26:56 0:27:26 відео), а також роз`яснив, що в нього буде вилучено посвідчення водія та буде виданий тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом (на 0:27:32 відео). Після чого, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 зміст протоколу (на 0:28:35-59 відео).

Таким чином, на відеозаписі з портативного відеореєстратора працівника поліції (07_03_2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ААД 626602не зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відеозапис не є безперервним, що позбавляє суд можливості встановити, що відбувається з того моменту як ОСОБА_1 погодився пройти огляд і сів в автомобіль поліції і до того як через приблизно 10 хвилин в лікарні поліцейський повідомив медичного працівника, що ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд. Відтак апеляційний суд виснує, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмову пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, не оцінив докази наявні в матеріалах справи, не перевірив та не зазначив мотивів відхилення доводів ОСОБА_1 , які викладені були в письмовому клопотанні (а.с. 16 23).

Судовий розгляд справи повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У відповідності до частини 8 статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тому постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сивенюка Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета