Справа № 595/1951/24
Провадження № 3/595/13/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Сполученого Королівства Великобританії, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

30 листопада 2024 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 в с. Сновидів, вул. Молодіжна керував транспортним засобом марки «TOYOTA HILUX»» н.з. НОМЕР_1 ,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат 0,36 проміле, в медичний заклад водій їхати відмовився, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду. Конверти із судовими повістками повернулися із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та просить призначити у справі судову відео-технічну експертизу відеозаписів. Клопотання мотивує тим, що 30.11.2024 року він повертався додому з аптеки зі своїм другом, який був водієм, оскільки напередодні йому стало погано. На момент приїзду працівників поліції транспортний засіб не здійснював руху, при в`їзді на подвір`я рух транспортного засобу зупинив невідомий йому чоловік. Зазначає, що він пояснив працівникам поліції, що є громадянином Сполученого Королівства та не розуміє української мови, проте вони проігнорували дані пояснення та продовжували спілкуватися з ним українською мовою. Зазначає, що тільки після консультації з адвокатом він зрозумів, що на нього складено протокол за ст. 130 КУпАП, однак ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Алкоголю ні 29.11.2024, ні 30.11.2024 він не вживав. Перед проходженням тесту на стан алкогольного сп`яніння, після припинення руху транспортного засобу, вживав ароматизовані напої, курив та вживав ліки для серця. Крім того, зазначає, що працівниками поліції не роз`яснено йому про його право на перекладача та не пред`явлено сертифікатів відповідності на пристрій, не роз`яснено процедури роботи пристрою не встановлено факт вживання ароматичних напоїв перед проходженням огляду, не надано відомостей про калібрування газоаналізатора та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння він не погодився, в протоколі не зазначено його згоди з результатом огляду, крім того йому не надано направлення на проходження огляду у медичному закладі. Вину у вчиненому не визнає, оскільки 30.11.2024 року у стані алкогольного сп`яніння не перебував, транспортним засобом не керував. Зауважує, що відеозаписи із нагрудних камер поліцейських не є безперервними, вони фрагментарні та відтворюються не у хронологічному порядку, викликають у нього сумніви та не можуть бути допустимим доказом. Зазначає, що у протоколі не зазначено технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація. Іншим шляхом, крім проведення експертизи, встановити дійсні обставини справи не можливо.Крім того, вказує, що газоаналізатор ALCOTEST 6820 має границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка: ± 0,02 мг/л - у діапазоні від 0 до 0,2 мг/л. відносна похибка ± 10 % - у діапазоні понад 0,2 мг/л: для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка ± 0,04 % - у діапазоні від 0 до 0,4 %: відносна похибка : ± 10 % - у діапазоні понад 0,4 %. Зазначає, що автомобіль працівників патрульної поліції зупинився біля транспортного засобу, який був припаркований та не здійснював руху, двигун був вимкнений. Крім того, відеозапис долучений до матеріалів справи не містить фактичних даних, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст. 251 КУпАП. Таким чином, долучений відеозапис не повинен прийматися як доказ, оскільки з такого неможливо встановити, що автомобіль, який на ньому зображений належить особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи перебуває під її керуванням, а також сам факт порушення правил ПДР. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 знав про розгляд справи щодо нього, а також неодноразово повідомлявся судом про дату та час судового засідання за вказаною адресою, як в протоколі, так і в поштовій кореспонденції відправленій самою особою, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ЕПР1 №185268 від 30.11.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат позитивний 0,36 проміле; роздруківкою з технічного приладу Drager 6820, результат огляду 0,36 проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Бучацької міської лікарні від 30.11.2024, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння пройшов на місці за допомогою Alkotest Drager 6820, результат огляду 0,36 проміле, в медичний заклад їхати відмовився; рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Сайчук Б.М.; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він із своїм товаришем їхав в с. Сновидів в якості пасажира, тому що, йому невідома ОСОБА_2 особа повідомила, що там їздить п`яний водій. Коли вони приїхали, товариш впізнав машину, про яку йому повідомили, після чого своєю машиною перегородив йому в`їзд на подвір`я та викликав поліцію. Крім того, зазначає, що після того водій увімкнув задню передачу, розпочав рух та розвернувшись припаркував автомобіль поруч і вийшов з нього, в цей момент він і побачив даного водія; поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 30.11.2024 року він отримавши інформацію про те, що в с. Сновидів буде їхати п`яний водій автомобілем синього кольору на англійських номерах, після чого, він поїхав із другом в с. Сновидів щоб відреагувати та викликати поліцію. Після приїзду він побачив вказане авто та викликаючи поліцію перегородив йому дорогу, чим і зупинив його. Після того, як водій вийшов з авто, він побачив у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2, ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Як вбачається із матеріалів справи до них долучено відеозапис.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що вживав алкоголь, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, результат позитивний, 0,36 проміле, водій з результатом погодився, від огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Крім того, із відеозапису вбачається, що водій після ознайомлення з протоколом, а саме на 02 год. 01 хв. 44 сек. відео визнав, що керував автомобілем.

Протокол складено відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 07.11.2015 року.

Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Доводи ОСОБА_1 наведені в клопотанні про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, вони спростовуються як письмовими поясненнями свідків, так і твердженнями самої особи на відеозаписі, при цьому, суд вважає, що такі слід оцінювати критично, як обрану лінію захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 щодо не роз`яснення йому його прав працівниками поліції та твердження про те, що він не спілкується та не розуміє української мови, оскільки є громадянином Сполученого Королівства, спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 його права, зокрема і право на перекладача. Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції українською мовою. Також, протокол про адміністративне правопорушення містить графу, що «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права, що передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП», про що і підписався ОСОБА_1 .

Щодо твердження особи що притягається до адміністративної відповідальності про те, що відеозапис є недопустимим доказом, у зв`язку із тим, що відеозапис не вівся безперервно, а є коригованим та скопійованим, і складається із декількох частин, що свідчить про те, що він міг бути змонтованим та викривляє дійсні обставини справи, то суд зазначає наступне.

З аналізу доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що відеозапис розпочинається із 00 год. 59 хв. та закінчується о 02 год. 02 хв., тобто є безперервним.

Відеозапис не містять будь-яких ознак втручання з метою викривлення зафіксованих на відеозаписах подій, не є хаотичними непослідовними відрізками відеозаписів, як про це вказує ОСОБА_1 у поданому клопотанні. Щодо доводів про незазначення у протоколі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою яких здійснено відеозапис суд зауважує, що такі вимоги встановлені статтею 283 КУпАП до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в той час як положення статті 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення - вимог про зазначення у такому протоколі посилань на технічний засіб, за допомогою яких здійснено відеозапис не містять.

Крім того, відеозапис узгоджується з письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відеозапис не є недопустимим доказом, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, доводи заявника, викладені у клопотанні про визнання доданих до матеріалів справи відеоматеріалів недопустимим доказом - не знайшли свого підтвердження.

Суд констатує, що інші доводи ОСОБА_1 з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи, а позицію ОСОБА_1 щодо не визнання вини суд розцінює, як позицію самозахисту, яка не була підтверджена в ході судового розгляду.

При цьому суд керується висновком ЄСПЛ, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про призначення судової відео-технічної експертизи відеозапису із нагрудних камер поліцейських, суд зазначає таке.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникла потреба в спеціальних знаннях.

У наведеному клопотанні не наведено конкретних обставини, з урахуванням яких слід поставити під сумнів достовірність наявних у справі матеріалів відеофіксації, оскільки такі будь-яких ознак втручання з метою викривлення зафіксованих на відеозаписах подій не містять.

Як вище було зазначено - наявний в матеріалах справи відеозапис не містять будь-яких ознак втручання з метою викривлення зафіксованих на відеозаписах подій, відеозапис не є хаотичними відрізками відеозаписів, як про це вказує ОСОБА_1 у поданому клопотанні. Щодо безперервності відеозапису - то суд зазначає, що відеозапис не складається із декількох частин, а є цілим, безперервним відеозаписом, який розпочинається із 00 год. 59 хв. та закінчується о 02 год. 02 хв., про що вже вище зазначено.

Відтак, слід вважати, що таке клопотання подано з метою затягування розгляду справи та уникнення покарання, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, суд не вбачає правових підстав для призначення у справі судової експертизи, у зв`язку з чим, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому, відповідно до приписів статті 251 КУпАП матеріали відеофіксації є лише одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, які оцінюються у сукупності з іншими доказами по справі. Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього письмовими доказами у справі.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджена письмовими поясненнями двох свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №185268 від 30.11.2024, які підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно приписів ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення адміністративного стягнення в межах санкції цієї статті.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Згідно із ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням

ПДР, оскільки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, становить небезпеку для інших учасників дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.252, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора