Справа № 162/394/24
Провадження № 3/162/5/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю секретаря судових засідань Гичук О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Міліщука С.Л. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи, які надійшли з ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодруженого, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07.05.2024 о 01 год 14 хв в селищі Любешів по вул. Магістральна (а/д Р-14), в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судових засіданнях свою вину у вчиненні цього адміністративного правопорушення заперечив. Пояснив, що в той день не вживав алкогольних напоїв та в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Ввечері після роботи перебував разом з ОСОБА_3 та його дружиною, десь до 01 год ночі вживали сік та безалкогольне пиво. У подальшому він підвозив ОСОБА_4 додому і їх зупинили поліцейські. Після зупинки він повідомляв працівникам поліції, що алкогольних напоїв не вживав. На місці зупинки пройшов тест на визначення стану сп`яніння, який показав 0,47 проміле. В подальшому в ході спілкування з працівниками поліції він їм постійно повідомляв, що з даним тестом не згідний. Запитав у них, чи міг би поїхати з ними в лікарню, на що вони йому відповіли, що він може сам, без них, це зробити і пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення, він відмовився надавати пояснення та отримувати копію протоколу. В подальшому після 03 години він самостійно поїхав в Любешівську лікарню. Там чекав лікаря-нарколога. До приїзду лікаря йому медична сестра дозволила продути в Драгер, результат тесту був 0.00 проміле. Через годину, можливо більше, він у лікаря пройшов другий раз освідування, результат тесту був також 0,00 проміле. Лікар склав відповідний консультативний висновок, де було зазначено, що він тверезий. У цьому висновку також записано, що з його слів він вживав спиртні напої, однак це не відповідає дійсності. Він про це повідомив лише з тією метою, щоб пройти освідування, оскільки в іншому випадку йому не дозволили б це зробити.

У судових засіданнях захисник Міліщук С.Л. просив суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутня назва та номер Драгера, за допомогою якого проводився огляд водія. Долучені рапорти є внутрішніми документами працівників поліції, які є зацікавленими особами, тому рапорти не можуть бути належними доказами вчинення правопорушення. Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки також не є належним доказом вчинення правопорушення, оскільки повірка газоаналізатора була проведена 07.09.2023, а термін повірки до 07.09.2024. Відповідно до інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820», яка наявна у вільному доступі в мережі Інтернет та долучена захисником до матеріалів справи, зазначено, що прилад повинен кожні шість місяців проходити калібрування. Усупереч вказаному, калібрування цього приладу у межах 6 місяців до проведення огляду ОСОБА_1 не проведено. Тому і встановлені показники стану алкогольного сп`яніння за допомогою цього приладу на місці зупинки т/з є необ`єктивними. В Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не вказано дати та часу його складання, відсутній номер Драгера, який використовувався для обстеження ОСОБА_1 . У даному Акті видно, що його складав не той поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення. З врахуванням наведеного даний Акт вважає також недопустимим доказом. Інші письмові документи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, також не можуть бути належними і допустимими доказами у справі. Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервним, складається з двох частин (з 01.10 год - 01.37 год, 03.10 год 03.15 год). Як ОСОБА_1 , так і всі допитані в судовому засіданні свідки, пояснили, що ОСОБА_1 в той день алкогольних напоїв не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Також захисник звернув увагу, що ОСОБА_1 зупинили без причини, без порушення ним Правил дорожнього руху, поліцейський без повідомлення водію про виявлені ознаки стану сп`яніння зразу запропонував проходити освідування. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що він є працівником державної прикордонної служби, а тому згідно своїх посадових повноважень має право рухатись автомобілем в прикордонній зоні під час комендантської години. Працівники поліції повинні були дозволити ОСОБА_1 продовжити рух транспортним засобом.

Викликана з ініціативи сторони захисту в судовому засіданні та допитана в суді свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працює лікарем-наркологом в КП Любешівська багатопрофільна лікарня. Вже точно дати не пам`ятає, їй зателефонували додому і сказали, що необхідно приїхати на роботу і провести експертизу. Вона орієнтовно через 30 хвилин приїхала в лікарню і о 04 год 20 хв провела огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора було встановлено, що ОСОБА_1 був тверезий. Вона складала консультативний висновок, де всі дані було зафіксовано. На запитання захисника, чи може будь-який алкотестер показати результат про стан сп`яніння особи, якщо вона вживала лише певні продукти харчування чи безалкогольні напої, лікар-нарколог відповіла, що в її практиці таких випадків не було.

Викликана з ініціативи сторони захисту в судовому засіданні та допитана в суді свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працює сестрою медичною в приймальному відділенні КП Любешівська багатопрофільна лікарня. Пам`ятає, що в травні цього року близько 03 години ночі до приймального відділення лікарні звернулось два хлопці, один з яких хотів пройти освідування у лікаря. Казав, що тверезий, його зупинили працівники поліції. Ознак алкогольного сп`яніння у нього не бачила. Тому вона почала телефонувати до лікаря, не могла додзвонитись до неї близько години, а коли додзвонилась - повідомила їй про вищевказані обставини. В подальшому приїхала лікар, провела освідування, за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_1 тверезий. Ще до приїзду лікаря вона дозволила ОСОБА_1 продути в алкотестер Драгер, результат був 0.00 проміле.

Викликаний з ініціативи сторони захисту в судовому засіданні та допитаний в суді свідок ОСОБА_7 пояснив, що в його підпорядкуванні перебувають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після виконання ними завдань, він їх близько 19-20 год відпустив відпочивати. Вони були тверезі. У подальшому близько 01 години ночі йому стало відомо, що ОСОБА_1 затримали працівники поліції, останні встановили, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після складання протоколу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 близько 02 год 40 хв прибули до нього, він їм запропонував їхати в лікарню для проведення незалежного освідування на стан сп`яніння. В ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не було. В подальшому вони його повідомили про результати такого освідування. Знає, що ОСОБА_1 проходив в лікарні огляд на стан сп`яніння двічі, перший раз продувавав в прилад Драгер, який давала йому медсестра, а другий раз лікар. В кожному випадку було 0,00 проміле, тобто, що ОСОБА_1 є тверезий.

Викликаний з ініціативи сторони захисту в судовому засіданні та допитаний в суді свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює в державній прикордонній службі разом з ОСОБА_1 . Після виконання своїх службових обов`язків близько 19-20 години вони з ОСОБА_1 прибули до свого керівника ОСОБА_7 та доповіли йому про виконану роботу, після чого він їм дозволив відпочити. У подальшому вони поїхали в магазин, придбали по дві пляшки 0,5 л безалкогольного пива і поїхали до нього додому. В період з 09 год по 00 год вони з ОСОБА_8 перебували у нього вдома. Десь в 00 год - 00.30 год ОСОБА_9 поїхав до дівчини, щоб завезти її додому. Потім ОСОБА_1 подзвонив до нього близько 01 год 01.30 год та повідомив, що його працівники поліції «задули». Тому він вирушив до ОСОБА_9 на місце події. Самої процедури огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу він не бачив, прибув на місце події тоді, коли вже складали протокол про адміністративне правопорушення. Після цього ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з результатами обстеження, просив поїхати до медичного закладу. У подальшому вони з ОСОБА_9 спочатку поїхали до свого керівника, який їм запропонував їхати в лікарню на освідування, що вони і зробили. У медичному закладі було встановлено, що ОСОБА_1 тверезий. Останній проходив в лікарні огляд на стан сп`яніння двічі, перший раз продував у прилад Драгер, який надала йому медсестра, а другий раз лікар нарколог.

Допитана в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_1 був її другом, на теперішній час вона вже з ним не підтримує будь-яких відносин. Зазначила, що у зв`язку з плином часу детально події не пам`ятає. Вона подзвонила близько 00 години до ОСОБА_1 і попросила його завезти її з роботи додому. ОСОБА_1 приїхав за нею через хвилин 10-15 та чекав її хвилин 30. Коли вони їхали автомобілем, їх зупинила поліція, запропонували ОСОБА_1 продути в прилад Драгер. Вона запитувала ОСОБА_9 чи він п`яний, він відповів, що ні. Ознак алкогольного сп`яніння у нього не було видно. Вона бачила як ОСОБА_1 проходив освідування на місці зупинки транспортного засобу, де було встановлено, що він перебуває в стані сп`яніння. Чи ОСОБА_1 зразу після цього висловлював пропозицію пройти медичний огляд в лікарні вона не може сказати, оскільки відходила з місця події. ОСОБА_1 в той день десь через тридцять хвилин чи одну годину після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з висловлював прохання поїхати в лікарню, але коли це було, до складання протоколу про адміністративне правопорушення і адміністративних матеріалів, чи вже після їх складання, вона точно сказати не може. Поліцейські відповідали, що вони вже все зафіксували. Чи пропонували поліцейські ОСОБА_9 самому поїхати в медичний заклад вона не знає. Їй відомо, що ОСОБА_1 з другом їздили в медичний заклад, де було встановлено, що ОСОБА_1 тверезий.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника та свідків захисту, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Незважаючи на заперечення своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення об`єктивно стверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 573547 від 07.05.2024 (а.с.1);

- роздруківкою з приладу «Drager Alcotest 6820», відповідно до якої вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 0,47 ‰ (а.с.4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким проведено огляд на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер 6820», результат огляду 0,47 ‰, тобто встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);

- зобов`язанням ОСОБА_1 від 07.05.2024 (а.с.7);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з місця події про обставини зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 та проходження ним огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Зокрема, на цьому відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції зупинили автомобіль в комендантську годину. Після перевірки документів було встановлено, що водієм автомобіля є ОСОБА_1 . В ході спілкування було виявлено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота. Тому водію було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Після роз`яснення ОСОБА_1 вимог, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також після повідомлення поліцейським водія, що всі їх дії фіксуються на службову бодікамеру, було складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та ознайомлено водія з його змістом. Перед початком огляду ОСОБА_1 надано для ознайомлення також свідоцтво про повірку газоаналізатора, запропоновано переконатись в герметичності упакування мундштука газоаналізатора, а також особисто розпакувати даний мундштук, що ОСОБА_1 і зробив. Після проходження водієм огляду встановлено показник 0,47 проміле. Поліцейським повідомлено ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки допустима норма становить 0,2 проміле. На запитання поліцейського чи згідний ОСОБА_1 з даним результатом, останній відповів, що так. Працівник поліції повідомив водія, що оскільки той керував в стані алкогольного сп`яніння, на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Після складання цього протоколу, поліцейський повністю оголосив його зміст ОСОБА_1 , останній відмовився надавати будь-які пояснення та отримувати копію протоколу, не висловив будь-яких заперечень. Жодних заяв чи клопотань ні перед початком огляду, ні після складання та оголошення йому протоколу, ОСОБА_1 не заявляв. Зокрема, ОСОБА_1 , у період з часу з моменту його освідування на місці зупинки т/з до завершення оголошення йому протоколу про адміністративне правопорушення, жодного разу не заявляв, що не погоджується з результатом освідування на місці зупинки т/з і що бажає пройти медичний огляд в лікарні (а.с.11).

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що ці докази є належними та допустимими в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, а також свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд при прийнятті рішення не вважає долучену стороною захисту копію консультативного висновку спеціаліста КП «Любешівська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_5 від 07.05.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 тверезий (а.с. 42) доказом для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ч.3-5 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п.9. розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.22 розділу ІІІ даної Інструкції Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як убачається із пояснень ОСОБА_1 та свідків у судовому засіданні, а також із змісту висновку спеціаліста ОСОБА_5 від 07.05.2024, огляд ОСОБА_1 в лікарні проводився лікарем без присутності поліцейського, після 04 години ранку, тобто більше ніж через дві години з моменту виявлення підстав для його проведення.

Також суд звертає увагу, що сестра медична закладу охорони здоров`я не наділена повноваженнями самостійно проводити огляд осіб на стан сп`яніння, а тому результати проведеного нею огляду є недійсними.

Таким чином, є безпідставними доводи сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений медичною сестрою в межах двох годин, з моменту виникнення підстав для його проведення, і в результаті такого огляду встановлено, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що потрібно врахувати при закритті провадження у справі.

За таких обставин, на переконання суду, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, проведений з порушенням вимог ч.4 ст. 266 КУпАП, п.6 розділу І, п.9 розділу ІІ, п.3, 16, 17 розділу ІІІ Інструкції, а тому результати медичного огляду суд вважає недійсними.

Пунктом 10 Інструкції передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Форма Акту огляду, зазначена в Додатку 2 до Інструкції, має відповідну затверджену форму, в якій не передбачено зазначення дати та часу її складання, натомість інформація про дату та час проведення огляду водія, а також номер Драгера, який використовувався для обстеження, міститься у роздруківці з приладу Драгер.

Тому аргументи захисника про те, що в Акті огляду не вказано дати та часу його складання, відсутній номер Драгера, який використовувався для обстеження ОСОБА_1 , що це є підставою для закриття провадження у справі, є непереконливими.

Складання Акта огляду одним поліцейським, а протоколу про адміністративне правопорушення другим поліцейським, на що звертає увагу захисник, не заборонено законодавством.

Суд вважає безпідставними й доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки т/з, не погоджувався з результатом та висловлював бажання поїхати у лікарню для проведення медичного огляду, натомість поліцейські це його прохання проігнорували.

При цьому суд враховує зміст відеозапису з нагрудної камери поліцейського з місця події, з якого об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з. Він жодного разу не висловлював своєї незгоди з його результатами та не заявляв клопотання про проходження медичного огляду в лікарні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка була єдиним безпосереднім очевидцем події, не змогла суду чітко пояснити, коли саме ОСОБА_1 заявив про бажання їхати у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, до чи після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи адвоката щодо проведення огляду на пристрої, який не пройшов калібрування у передбачений інструкцією термін, що на його думку, ставить під сумнів результати тесту, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager «Alcotest 6820», останнє калібрування згідно з чеком проводилось 07.09.2023 (а.с.4).

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Отже, оскільки останнє калібрування даного приладу «Drager «Alcotest 6820» було проведено 07.09.2023, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з відеозаписом з місця події, ОСОБА_1 після отримання результату огляду не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування і проходженням повторного огляду в медичному закладі.

Таким чином, поліцейським правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор «Drager «Alcotest 6820» та його показники є допустимими доказами.

Суд також не вбачає зупинку поліцією транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у комендантську годину в межах контрольованого прикордонного району свавільною чи незаконною, як про це стверджує захисник.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявні записи про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень та отримання копії цього протоколу, однак в копії протоколу, яка надіслана суду ОСОБА_1 , ці записи відсутні, суд звертає увагу на такі обставини.

Як вбачається з відеозапису з місця події, після оголошення вищевказаного протоколу поліцейським ОСОБА_1 , останній відмовився надавати будь-які пояснення та отримувати копію протоколу. Ці обставини ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні, додатково пояснив, що після події йому особисто з відділу поліції копію даного протоколу за місцем проживання чи місцем служби не надсилав і він її від поліції не отримував. Зазначив, що фотокопію протоколу йому надіслав його начальник ОСОБА_7 .

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не отримував особисто копію протоколу на місці події, за місцем проживання чи служби, не зрозумілим залишається походження, час, місце, спосіб, джерело отримання його начальником даної фотокопії протоколу, зокрема, коли дана фотокопія була виготовлена до оголошення протоколу ОСОБА_1 , чи після цього.

З урахуванням наведеного, інформацію, зазначену у фотокопії протоколу, яку ОСОБА_1 надіслав суду та стверджує, що її зміст не в повному обсязі відповідає оригіналу протоколу, суд вважає не достовірною.

З приводу доводів захисника у судовому засіданні про неналежність та недопустимість як доказу у справі відеозаписів, долучених до матеріалів справи, у зв`язку з тим, що вони не є безперервними та складаються з двох частин, суд звертає увагу на такі обставини.

Наявний в матеріалах справи відеозапис складається із двох частин, перша частина повністю відображає події (є безперервною) від зупинки транспортного засобу до складання адміністративних матеріалів, а друга частина від початку до завершення оголошення протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським.

Таким чином, зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а тому суд враховує його при прийнятті судового рішення, вважає належним і допустимим доказом.

Інші доводи сторони захисту, висловлені в ході судового розгляду справи, також, на думку суду, не можуть бути законними підставами для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність для водіїв - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та дані про особу ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія (а.с. 6, 8), суд доходить висновку, що на правопорушника необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від скоєння нових аналогічних адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 40-1, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (рахунок № UA0003490; отримувач: ГУК у Волин.обл/смтЛюбешiв/21081100; код банку отримувача (МФО) 899998; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_2 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві (м. Київ); код отримувача 22030106; рахунок № UA0026001; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; призначення платежу: судовий збір у справі про адміністративне правопорушення, Любешівський районний суд, ).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 стягнути подвійний його розмір, визначений цією постановою.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Повний текст постанови судді виготовлено 24.01.2025.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич