Справа №: 302/42/25 3/302/41/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2025 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.2 КУпАП, за протоколом серії ЗхРУ № 023097 від 17.12.2024, який складений старшим офіцером відділу активних заходів ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_1 , стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 10.06.2016 року, посвідчення водія НОМЕР_3 (орган, що видав ТСЦ 2144 від 06.04.2021 року),-

В С Т А Н О В И В:

Згідно зазначеного протоколу, 17.12.2024 року близько 12 год 50 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» у межах контрольованого прикордонного району на ок.н.п. Міжгір`я (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) на напрямку 207 прикордонного знаку було виявлено гр.України ОСОБА_2 , який спільно з гр.України ОСОБА_3 здійснили спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб з фіксацією порушення вимог статей 9, 12 ЗУ «Про держаний кордон України».

Ці дії ОСОБА_2 працівник прикордонної служби кваліфікував за ст.204-1 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_2 та його захисник адвокат Микулін М.М. у судове засідання на розгляд справи не з`явилися, однак перший подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, захисник адвокат Микулін М.М. подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 є мешканцем с.Верхній Бистрий, разом з ОСОБА_3 направлялися до брата ОСОБА_2 , який мешкає у селищі Міжгір`я, намірів на перетин кордону у них не було. Просить взяти до уваги, що Міжгірський районний суд Закарпатської області закрив провадження в справі стосовно ОСОБА_3 за ст.204-1 ч.2 КУпАП.

Оцінивши зміст протоколу, додані до нього матеріали, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю з огляду на таке обґрунтування.

Стаття 204-1 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за таке : перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищенаведених порушень.

Постановою КМУ № 1194 від 03.08.1998 із змінами і доповненнями передбачено, що Хустський район Закарпатської області є контрольованим прикордонним районом.

Згідно з Положенням про прикордонний режим, затв. пост. КМУ № 1147 від 27.07.1998 (із змін. і доп.) передбачено порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі. Цим же положенням передбачено, що прикордонна смуга це ділянка місцевості завширшки 5 км.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Працівниками прикордонної служби надано у справу докази у виді протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 023097 від 17.12.2024 та посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 .

Із змісту матеріалів справи видно, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведені жодним належним та допустимим доказами, адже посадовою особою не додано до матеріалів справи ні письмові пояснення свідків, ні відео-, аудіозаписи обставин правопорушення.

В такому випадку cуд хотів би навести ситуацію, яка була на розгляді в Європейському Суді з прав людини у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року). Зокрема в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

Натомість ОСОБА_2 від підпису протоколу відмовився, стороною захисту надано у справу паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де є відмітка про місце реєстрації його проживання « АДРЕСА_1 ».

Крім того, суд бере до уваги, що постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.01.2025 року у справі №302/50/25 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно співучасника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за ч.2 статті 204-1 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд не встановив обставин реального здійснення порушення правил прикордонного режиму. Адже фіксації ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, не здійснено в установленому законом порядку. В справу не подано належних, достовірних і допустимих доказів для ствердження вини особи за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 204-1 ч.2 КУпАП, відповідно до положень статті 251 КУпАП. Ця норма передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Окрім цього, суд констатує, що ок.н.п. Міжгір`я знаходиться на відстані приблизно 70 км від кордону України з Румунією і на території Міжгірської селищної громади та колишнього Міжгірського району Закарпатської області не має пропускних пунктів прикордонного режиму.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не має повноважень збирати докази винуватості особи відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З огляду на встановлені обставини, викладене обґрунтування, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 не доведена засадою поза розумним сумнівом (застосування принципу в рішенні ЄСПЛ «Кобець проти України»).

Цей висновок суду дає підстави застосувати положення статті 247 п.1 КУпАП, тобто закрити провадження в справі.

Керуючись статтями 252, 280, 283-285, 247 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.2 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову судді може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення постанови в порядку, передбаченому КУпАП.

Постанова набирає законної сили згідно з ст.294 КУпАП після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова складена 31.01.2025.

Суддя: В. П. Кривка