Справа № 450/5644/24 Провадження № 3/450/398/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 05 грудня 2024 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 187121 від 02 грудня 2024 року, водій ОСОБА_1 02 грудня 2024 року о 15 год. 40 хв. у Львівській обл., Львівському р-ні, в с. Сокільники на вул. Сковороди, буд. 52, керуючи транспортним засобом марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

30 січня 2025 року захисником ОСОБА_1 . Остапів Р.Ю. подано клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

В судовому засіданні 30 січня 2025 року ОСОБА_1 вказав, що свої інтереси бажає захищати самостійно та участі захисника не потребує. Свою винуватість у вчиненому заперечив і пояснив, що винуватцем ДТП є водій ОСОБА_2 . Зазначив, що на його думку автомобіль марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 рухався із значним перевищенням швидкості, встановленої в межах прибудинкової території. Крім цього, пояснив, що знаходячись в автомобілі він повільно розпочав прямолінійний рух від будинку № 52 і мав намір повернути ліворуч з метою подальшого виїзду на проїздну частину вул. Сковороди, с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл. Під час його руху автомобіль марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився ліворуч від нього і рухався зліва направо по ходу його руху, передньою частиною транспортного засобу здійснив зіткнення у ліву бокову частину належного йому автомобіля. Місце, де відбулось зіткнення, є прибудинковою територією, а не вулицею Сковороди, як вказано у матеріалах справи.

В судове засідання водій ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у її відсутності не подала.

Заслухавши пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна , тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається з письмових пояснень водія ОСОБА_1 та зі схеми місця ДТП, зіткнення відбулося на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_2 , який відноситься до вул. Сковороди, в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., а з характеру ушкоджень встановлено, що транспортний засіб марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 здійснював рух праворуч від автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , з метою виїзду із прибудинкової території на головну дорогу.

Із загальнодоступної мережі Інтернет, зокрема сервісу "Google maps", встановлено, що зіткнення вказаних вище автомобілів відбулось на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_2 , який відноситься до вул. Сковороди, в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., а не безпосередньо на вулиці Сковороди.

Слід вказати, що ПДР України не обумовлена черговість проїзду транспортних засобів на прибудинкових територіях.

Водночас, пунтом 10.11 ПДР України передбачено, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Таким чином, приходжу до висновку про наявність причиново-наслідкового зв`язку між діями водія автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 та наслідками у виді ДТП, що свідчить про недотримання нею вимог пункту 10.11 ПДР України, оскільки вона повинна була дати дорогу транспортному засобу марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався від неї з правого боку.

З письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також наданих останнім в судовому засіданні, вбачається, що керовані зазначеними особами автомобілі не рухались у попутньому напрямку, як вказано у протоколі серії ЕПР1 № 187121 від 02 грудня 2024 року працівником поліції.

Пунктом 4 ч.3 ст.129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов"язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Позиція Верховного Суду, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія і вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, викладена в Постанові від 08.07.2020 р. у справі №463/1352/16-а.

Також слід звернути увагу на приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р.), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р.), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016 р., відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З наведених підстав, в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення ПДР України та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 124, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.