ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/90/25 Провадження № 3/401/106/25

29 січня 2025 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Мельничика Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу від 19 грудня 2024 року при проведенні фактичної перевірки магазину за адресою АДРЕСА_2 , що належить ФОП ОСОБА_1 , встановлено що ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі за продані товари, а саме не проведення розрахункових операцій через РРО, чим порушено п.1.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала заяву у якій підтвердила не проведення розрахункової операції через РРО на суму 34 грн. Вину визнала, та обіцяла подібних порушень не допускати. Просила проводити судове засідання без її участі.

Частиною першою статті 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, та тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинене та вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №001981 від 19.12.2024 року; актом (довідкою) перевірки від 19.12.2024 року, актом проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів від 19.12.2024 р..

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП, суд приходить до такого висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною ч.1 ст.155-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно п.п. 1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, можливо визнати вчинення ОСОБА_2 правопорушення вперше, відсутність завданої шкоди; обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі вищевикладеного, суддя дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_1 порушення не потягло негативних наслідків, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає, що відповідно справедливим, розумним та співрозмірним стягненням для ОСОБА_1 повинно бути усне зауваження, яке не тільки забезпечить виховну роль але й запобігатиме в подальшому вчиненню нових правопорушень особою, яка притягується до відповідальності.

Таким чином, суддя приймає рішення про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

При цьому малозначність у даному випадку не є свідченням неважливого значення для держави такого порушення. Це лише прояв розумного та справедливого ставлення до людини, яка помилившись у своїх діях не створила будь-яких несприятливих наслідків як для держави, так і для суспільства.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 22, 23, 29, 33-35, ч. 1 ст. 155-1, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у зв`язку з його малозначністю і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом