Справа № 603/783/24
Провадження № 3/603/18/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Пасічник А.З., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративноївідповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , який не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Сектором поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 518619 від 20 грудня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 20 грудня 2024 року приблизно о 10:00 год, за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенні до дружини ОСОБА_2 , яке виражалось в нецензурних висловлюваннях, погрозах та залякування, в наслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю постраждалої.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ороновська О.М. в судовому засіданні надала пояснила, згідно яких її підзахисний до адміністративної відповідальності раніше не притягався, доказів вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення матеріали справи не містять. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_1 свою вину повністю заперечує.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що даний конфлікт стався на емоціях та просила ОСОБА_1 до відповідальності не притягувати на даний час з чоловіком примирились.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані в справі докази у їх сукупності, прихожу до переконання, що провадження в справі слід закрити, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон № 2229-VIII визначає психологічне насильство як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи надано:

- протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 від 20 грудня 2024 року, згідно з даними якої остання повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 вчинив по відношенню до неї домашнє насильство психологічного характеру;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 20 грудня 2024 року, згідно яких 20 грудня 2024 року приблизно 10 год 00 хв. ОСОБА_1 безпричинно почав її ображати нецензурними словами та погрожувати розправою, на її неодноразові зауваження не реагував

-фотокопії термінового заборонного припису від 20 грудня 2024 року, згідно якого внаслідок вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , йому було заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 10 діб з 12 год 00 хв 20 грудня 2024 року до 12 год 00 хв 30 грудня 2024 року.

Будь-які інші докази, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи фактичні дані, які наявні в матеріалах справи, а також пояснення учасників, суд не вбачає достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства психологічного характеру за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважаю, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 518619 від 20 грудня 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя А. З. Пасічник