Єд. унік. № 243/9713/24
Провадження № 3/243/63/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2024 о 23-08 год. в Донецькій обл., Краматорський р-н, с. Черкаське, по вул. Шевченко, біля буд. 54, водій ОСОБА_1 керував т.з. BMW 520 з д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування т.з. відсторонений. Т.з. припарковано без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

20.01.2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Дейниченка В.І. до суду надійшло письмове заперечення проти протоколу серія ААД №983696 від 13.11.2024 року, в якому він просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у вказаному письмовому запереченні зазначено, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Будь-яких належних та допустимих доказів, які достовірно свідчать про факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 безпосередньо перед зупиненням транспортного засобу до суду не надано. Тобто, докази керування транспортним засобом з боку ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, працівником поліції на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення долучено у якості доказу відеозапис з найменуванням файлу «video995741245». Шляхом огляду змісту даного файлу стороною захисту встановлено, що на відеозапису відсутній цифровий підпис як автора так і особи, уповноваженої на виготовлення копії відеозапису. Отже, даний відеофайл був знятий невідомою особою (оскільки він не має належного цифрового підпису). Таким чином, сторона захисту вважає, що наданий поліцейським згаданий вище відеозапис не дає можливості прийняти його як належний, достовірний та допустимий доказ у справі.

З даних, які містяться на відеозапису «export-4rikl» вбачається, що поліцейський, який отримав цю камеру згідно вимог вище згаданої Інструкції є ОСОБА_3 , про що зазначено на початку відеозапису (16 мин. 40 сек. відео) : «Початок запису 13 NOVEMBER 2024 23:15:42. Кінець 13 NOVEMBER 2024 23:28:25. Записано: 00113231 ОСОБА_3 . ID реєстратора 472177. МР 4 створено на: 14 NOVEMBER 2024 13:45:00. By: 0013916 ОСОБА_4 0013916». З фотокопії Відомості з Журналу обліку, видачі, повернення портативних відео-реєстраторів та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації №5 від 13.11.2024р. (далі за текстом «Відомості з Журналу обліку №5 від 13.11.2024р.»), наданої на адвокатський запит вбачається, що камера VB400 за №472177 видавалась 13.11.2024р. (час здачі не зазначено) поліцейському Вєтрову Олександру Олександровичу, який здав її 14.11.2024р. (час здачі не зазначено) та її прийняв Собко. Також, з фотокопії «Відомості з Журналу обліку №5 від 13.11.2024р.» вбачається, що ОСОБА_5 13.11.2024р. видавалась камера VB400 за №472273, яка була ним здана 14.11.2024р.(прийняв Собко). Однак, з вище вказаної фотокопії «Відомості з Журналу обліку №5 від 13.11.2024р.» ОСОБА_5 13.11.2024р. видавалась камера VB400 за №472273. Потім дану камеру ним було здано 14.11.2024р, про що э відповідна відмітка у журналі. Таким чином, відеозапис з назвою файлу «export-4rikl», який зроблено на камеру VB400 за №472177 та долучено до матеріалів справи, не міг бути зроблений працівником поліції ОСОБА_5 , оскільки йому згідно вище вказаних документів 13.11.2024р. видавалась камера VB400 за №472273

Як вбачається з відеозапису під назвою «export-4rikl», який триває 16 мін. 41 сек., на ньому відсутні будь які докази про те, що ОСОБА_1 саме 13.11.2024р. о 23 год. 08 хв. дійсно керував вказаним у Протоколі транспортним засобом, адже з відео фіксації (яка починається о 23 год. 15 мин. 42 сек.) видно, що декілька осіб стоять біля поліцейського автомобіля. Далі працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовляється. При цьому з боку працівників поліції в процесі складання адміністративного протоколу жодного разу не задано питання до ОСОБА_1 , чи дійсно саме він був за кермом транспортного засобу.

У зв`язку з вищенаведеним, просив закрити провадження по даній справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дейниченко В.І. були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №983696 від 13.11.2024 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 13.11.2024 о 23-08 год. в Донецькій обл., Краматорський р-н, с. Черкаське, по вул. Шевченко, біля буд. 54, водій ОСОБА_1 керував т.з. BMW 520 з д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування т.з. відсторонений. Т.з. припарковано без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 4 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Ковтушенко О. від 13.11.2024 року згідно якого вбачається, що під час виконання бойового розпорядження в с. Черкаське, Краматорського р-н, у складі екіпажу «Циклон 111» разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 приблизно о 23:08 год. за адресою: с. Черкаське, вул. Шевченко, біля буд. 54 згідно п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для перевірки документів, огляду речей, транспортного засобу було зупинено автомобіль BMW 520 з н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. У встановленому законом порядку водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водія ознайомлено з його обов`язками та правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, роз`яснено про відповідальність за відмову від проходження огляду. Було складено відповідний матеріал - протокол ААД 983696 за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписами «video995741245.mp4» та «export-4rikl.mp4», які додані до протоколу. Зі змісту відео «video995741245.mp4» зафіксовано 13.11.2024 року о 23-07 год. факт керування та зупинки працівниками поліції т.з. BMW 520 з н.з. НОМЕР_2 . На відеозаписі «export-4rikl.mp4» вбачається, що подія відбувається 13.11.2024 року о 23-15 год. та видно як до ОСОБА_1 підходить працівник поліції в той час, як останній разом зі своїм знайомим вже спілкувався з іншим працівником поліції. Надалі зі діалогу чутно як працівник поліції запитує кінцеву точку прибуття та каже, що їх так могли й інші зупинити, адже вони їздили в самий пік комендантської години, на що ОСОБА_1 не заперечує дану обставину та додає, що довгий час не бачився зі своїм товаришем. Під час перевірки документів та спілкування з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Також працівники поліції пояснили, що допустима норма алкоголю в крові є 0,2 проміле. Спочатку ОСОБА_1 працівник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Водію також працівник поліції пояснив, що є три варіанта: або проходити огляд на місці зупинки, або можна поїхати в медичний заклад в наркологію в м. Слов`янськ, або взагалі відмовитись від проходження огляду. Надалі працівник поліції знову декілька разів запитав чи згоден ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою Алкотертеру «Драгер», на що ОСОБА_1 відповів «воно покаже по-любому» та «100% покаже, що вживав алкоголь». Працівник поліції повторно запитав чи бажає він пройти огляд на місці зупинки, на що останній погодився. Після підготовки «Драгеру» перед продуттям, ОСОБА_1 відійшов та порадившись зі своїм товаришем, вирішив відмовитись від проходження огляду на місці зупинки. Після чого працівник поліції запропонував пройти огляд в медичному закладі, на що водій відмовився. Після чого працівником поліції були роз`ясненні наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, з дослідженого відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також з дослідженого судом відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним т.з. BMW 520 з н.з. НОМЕР_2 . Під час ознайомлення водія зі змістом протоколу, зі сторони останнього клопотань чи заперечень не надходило. Також на відеозаписі чутно як ОСОБА_1 запитує «можу я далі їхати, хоча б загнати машину додому», проте працівники поліції повідомляють, що необхідний тверезий водій.

Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Таким чином, суддею достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР України.

Варто зазначити, що відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 маючи посвідчення водія повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини.

Доводи захисника Дейниченка В.І. про те, що докази керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, суд не приймає до уваги. Зі змісту досліджених судом відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним 13.11.2024 року о 23-07 год. т.з. BMW 520 з н.з. НОМЕР_2 . Також відеозаписом «video995741245.mp4» встановлено як ОСОБА_1 запитує «Можу я далі їхати, хоча б загнати машину додому?».

Стосовно доводів захисника щодо відсутності на відеозаписах цифрового підпису, через що даний доказ є недопустимими, суд ставиться критично, оскільки такі докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог яких, доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19. Тому, доводи захисника щодо відсутності цифрового підпису на диску із записом як неналежний доказ у справі, є недоведеними.

Доводи захисника Дейниченка В.І. про те, що камера VB400 за №472177 видавалась 13.11.2024р. поліцейському Вєтрову О.О., а камера VB400 за №472273 видавалась ОСОБА_5 13.11.2024р., та про те, що відеозапис з назвою файлу «export-4rikl», який зроблено на камеру VB400 за №472177 та долучено до матеріалів справи, не міг бути зроблений працівником поліції ОСОБА_5 , суд не приймає до уваги. В даному випадку не доведено порушення поліцейським процедури видачі та повернення нагрудної камери VB400, адже екіпаж, який був присутній 13.11.2024 року на місці скоєння правопорушення, налічував в своєму складі декілька працівників поліції як вбачається зі змісту відеозапису, а не тільки складався з поліцейського ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Тому, відеозапис події міг здійснюватися іншою боді камерою, яка була закріплена на одязі працівника поліції, що входив до складу екіпажу, який прибув 13.11.2024 року.

Відповідно до п. 3 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису - портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини.

Частиною 1 ст. 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, а саме те, що він є працездатним, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 17000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 40-1, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., який перерахувати на р/р UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави на рахунок отримувача: UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 3 (три) місяці.

Суддя О.О. Соловйова