№ апеляційного провадження: 33/824/1206/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Антонюк М.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

23 січня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року, винесеної за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1224 та ст. 124 КУпАП, та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 07 січня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив оскаржувану постанову скасувати, а також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження посилався на те, що копію постанови отримав 26.12.2024, посилався на воєнний стан у країни та вихідні дні, вказує, що подає апеляційну скаргу 06.01.2025.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова суду була винесена 18 грудня 2024 року.

Згідно розписки, що міститься в матеріалах справи, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 26.12.2024 (а.с. 51).

Відповідно, останній день строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції припав на 06 січня 2025 року.

Скаржник зазначає, що подає апеляційну скаргу 06.01.2025, однак сама апеляційна скарга датована та підписана 07.01.2025 та вхідний штамп реєстрації датовано 07.01.2024.

Належного обґрунтування причин подачі апеляційної скарги 07.01.2025 року, заявник у клопотанні не наводить.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, з рішення «Пономарьов проти України», вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, вважаю, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року є неповажними, а тому відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.

Оскільки відсутні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду, подана апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року, винесеної за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-2 КУпАП повернути собі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська