Справа № 127/2689/25
Провадження № 3/127/589/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.01.2025 р. серії ЕПР1 № 226830: «21.01.2025 о 17:00 в м. Вінниця, вулиця Якова Гальчевського (Тимощука), 14 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки. Велась безперервна відеофіксація на портативні відео реєстратори №473704; 470767, чим порушив п. 2.5 ПДР Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи ін.. сп`яніння або щодо вживання лікарськи.».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, поряд з цим через канцелярію суду надав письмові пояснення від 30.01.2025 з письмовим доказом. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, та зазначає, що він 21.01.2025 керував автомобілем тверезий і відмовився на місці зупинки від проходження огляду за допомогою приладу драгер, оскільки він не довіряв працівникам поліції та, відповідно, приладу драгер, однак працівниками поліції не було йому роз`яснено право пройти огляд у найближчому медичному закладі та, відповідно, не було запропоновано такий огляд, як того вимагає законодавство, що є прямим порушенням процедури проведення огляду. Натомість працівником поліції було зазначено ОСОБА_2 , що він протягом двох годин може звернутись по самозверненню до закладу охорони здров`я і там пройти огляд, посилається на запис із бодікамери №473704 запис о 17.54.42... ОСОБА_1 також пояснює, що поліцейським не було роз`яснено йому наслідків відмови, та відповідно не запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі... Натомість працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 можи пройти огляд по само зверненню, що він і зробив. За результатами медичного огляду за самозверненням 21.01.2025 о 19:30 год. в присутності працівника поліції ОСОБА_1 є тверезий, копію довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 21.01.2025 з зазначенням результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 додає.

Дослідивши пояснення ОСОБА_1 та додану до них довідку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 21.01.2025, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, відеозапис фіксації на портативні відео реєстратори, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння, наголошує, що був тверезий, у зв`язку з чим, надав суду довідку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» від 21.01.2025, з якої суд вбачає наступне: за самозвернененням в присутності поліцейського взв. №2 р. №2 БУПП у Він. обл. капр. поліції Безсмертного В.О. 21.01.2025 о 19:30 год. в означеному закладі охорони здоров`я був проведений медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вживанні алкоголю. Згідно висновку медичного огляду від 21.01.2025, складеного о 19 год. 30 хв. у гр-на ОСОБА_1 встановлено: тверезий. Алкотест 6820 0,00 проміле. Алкотест 6820 0,00 проміле.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд за самозверненням проведено в медичному закладі КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» о 19:30 год. 21.01.2025, тобто протягом двох годин від моменту виникнення підстав для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, зафіксованих у наявному в матеріалах справи Направленні від 21.01.2025 о 17 год. 50 хв., як того вимагає ч. 4 ст. 266 КУпАП.

З дослідженого судом відеозапису (час 17 год. 54 хв. 42 с.) вбачається, що поліцейський дійсно повідомляє водія ОСОБА_1 про можливість йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за самозверненням в закладі охорони здоров`я протягом двох годин.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За визначенням ч. 1 ст. 9 КУпАП, вина особи є обов`язковим елементом складу будь-якого адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП склад адміністративного правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду а стан сп`яніння є формальним складом з виною у формі прямого умислу, що характерно для всіх формальних складів правопорушень.

Тому, за відсутності в особи, яка керує транспортним засобом, умислу на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що має бути підтверджено безумовними об`єктивними даними, в діях такої особи відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1130 КУпАП. Такими об`єктивними даними на підтвердження відсутності в особи умислу відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, може бути факт реалізації особою, наданого їй частиною 4 статті 266 КУпАП, протягом двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду, права проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського. Що й знайшло своє підтвердження за обставин справи.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 за порадою поліцейського пройшов медичний огляд, в результаті проведення якого лікарем було встановлено, що ОСОБА_1 тверезий.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: