ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №610427 від 28.11.2024 року, ОСОБА_1 28.11.2024 року близько 21:12 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив завідомо неправдивий виклик на лінію «102», а саме повідомив про подію грабіж, якої насправді не було, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у завідомо неправдивому виклику поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Так, згідно протоколу ро адміністративне правопорушення серії ВАД №610427 від 28.11.2024 року, ОСОБА_1 28.11.2024 року близько 21:12 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив завідомо неправдивий виклик на лінію «102», а саме повідомив про подію грабіж, якої насправді не було.

Водночас, згідно рапорту поліцейського взводу 2 роти 8 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП Стафенишина М. від 28.11.2024 року, 28.11.2024 року патрулюючи на Приморському районі екіпажом «Океан-303» на планшетний пристрій прийшло повідомлення «Грабіж» за адресою: м. Одеса, вул. М. Арнатська, 73, кв. 11. Прибувши на місце події та зустрівшись с заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив грабіж (викрав телефон заявника). В ході розшукових заходів за прикметами, які надав заявник, орієнтування було передано екіпажом Океан. В ході розшукових заходів «Океан-302» спільно з «Океан-352» було виявлено громадянина ОСОБА_2 , який був схожий за описом заявника. Під час поверхневої перевірки було виявлено телефон «Redmi», який вказав заявник. На місце було викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції №2 ОРУП №1.

Відповідно до рапорту о/у СКП ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Василпогло В., 28.11.2024 року до відділу поліції №2 Одеського району управлення поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , знайомий хотів йти, потім сидів біля дверей, коли вийшов заявник до нього той вирва телефон Ксіомі 9 про з рук і втік. Звати ОСОБА_2 , 1996 року народження, військовий, пішов в СЗЧ, куди побіг не знають. Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході відпрацювання вищевказаного повідомлення, було здійснено виїзд за вищевказаною адресою, де було встановлено працівниками патрульної поліції гр. ОСОБА_2 із мобільним телефоном заявниці, а саме його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час бесіди із заявницею, остання повідомила, що від написання заяви відмовляється, в ситуації розібралась самостійно, просить не розглядати подане повідомлення на лінію «102» її сином ОСОБА_1 . Скарг або претензій до працівників поліції не має.

Згідно із заявою ОСОБА_3 , остання просить не розглядати подане повідомлення на лінію 102 її сином ОСОБА_1 про факт грабежу 28.11.2024 року о 21:12 год. за адресою: АДРЕСА_1 . В ситуації розібрались самостійно, скарг або претензій до нього не мають.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , він добровільно видав мобільний телефон, який належить ОСОБА_3 .

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28.11.2024 року, 27.11.2024 року прибув її знайомий ОСОБА_4 , попросив переночувати в неї вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Переночувавши на наступний день у вечірній час ОСОБА_5 попросився ще раз залишитись та переночувати на що вона відмовила та він вийшов з квартири. Через хвилин 15 почав дзвонити в дверний дзвінок, проситись в квартиру переночувати. Після чого, вона відкрила двері прогнати його та повідомила, що буде дзвонити на лінію 102, він побачивши це вихватив телефон в ході конфлікту, це побачив її син ОСОБА_1 та звернувся самостійно на лінію 102. Телефон ОСОБА_5 повернув, від написаної заяви відмовилась.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 29.11.2024 року, 27.11.2024 року в обідній час прибув у гості мамин знайомий ОСОБА_5 , який залишився переночувати. 28.11.2024 року, його мати попросила покинути квартиру, після чого він самостійно вийшов. Через 15 хвилин почав стукати у двері проситись в квартиру. Мати відчинила щоб його прогнати та в ході конфлікту він вихватив телефон з маминих рук, побачивши це звернувся на лінію 102 не розібравшись в ситуації.

Таким чином, з аналізу долучених до протоколу до адміністративне правопорушення доказів вбачається, що вони не підтверджують наявність ознак об`єктивної та суб`єктивної сторін правопорушення, а саме прямого умислу ОСОБА_1 на здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, позаяк останній, викликаючи поліцейських, діяв на захист матері неправильно оцінивши конфліктну ситуацію, яка склалась між його матір`ю та ОСОБА_2 .

Отже, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, у зв`язку з чим, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/694/25

Номер провадження №3/522/634/25

Головуючий суддя Русєва А.С.