Справа № 563/97/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року м.Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Загородько Н.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

01 січня 2025 року о 23:30 год. ОСОБА_1 проводив незаконне полювання у заборонений час, без належного на те дозволу, а саме без документів визначених ст.14 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства) порядку здійснення полювання в мисливських угіддях ТОВ "Корчинське" поблизу с.Голичівка Рівненського району з вогнепальною мисливською зброєю. Внаслідок полювання незаконно добув одного зайця. Таким чином, порушив вимоги ст. 16, 22-23 ЗУ «Про тваринний світ» та п. 1, 3-4, 7 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання».

ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро каявся та пояснив, що дійсно вполював зайця.

Крім особистого визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 2 від 02.01.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими доданими до матеріалів справи доказами.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), зокрема суддя, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 1,2,3 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», полювання - дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах.

Мисливські тварини, що перебувають у стані природної волі, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Від імені Українського народу права власника мисливських тварин здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначенихКонституцією України.

Відповідно дост. 12 Законуправо на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку, іноземці, які одержали в установленому порядку дозвіл на добування мисливських тварин та інші документи, що засвідчують право на полювання.

Полювання з використанням вогнепальної мисливської зброї дозволяється лише особам, які в установленому порядку одержали в уповноваженому державному органі відповідний документ дозвільного характеру на право користування цією зброєю.

До полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня);перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

Згідност. 14 Закону,документами на право полювання (для громадян України) є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.

Зазначені документи мисливець зобов`язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред`являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.

Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї ст.20 Закону України«Про мисливськегосподарство таполювання», відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами.

Так,відповідно доч.2ст.85КУпАП,повторне порушенняправил полювання(полюваннябез належногона тедозволу,в забороненихмісцях,у забороненийчас,забороненими знаряддямиабо способами,на забороненихдля добуваннятварин)чи таке,яке малонаслідком добування,знищення абопоранення тварин- тягне за собою накладення штрафу на громадян від шістдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією рушниць та інших знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої або позбавлення права полювання на строк до трьох років з конфіскацією рушниць та інших знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої і на посадових осіб - від дев`яноста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Визнання вини та щире розкаяння є обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушнику.

Обставин, які обтяжують відповідальність не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи вищевикладене, суспільну небезпеку та характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та з метою попередження вчинення нових правопорушень, приходжу до висновку про необхідність застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому, санкцією ч. 2ст. 85 КУпАП, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих об`єктів тваринного світу.

Саме такий вид адміністративного стягнення на переконання суду буде достатнім та необхідним для виконання завданьКУпАП, зокрема забезпечить запобігання вчинення правопорушником нових правопорушень, виховання у дусі точного і неухильного додержанняКонституції тазаконів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.85,284,283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАПта застосувати до нього штраф у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн., без з конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Штраф має бути сплачений упродовж 15 днів з дня вручення постанови. У разі несплати штрафу у вказаний строк, буде стягнуто подвійний розмір зазначеного штрафу на підставі ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя: