Номер провадження: 33/813/249/25
Головуючий у першій інстанції Русєва А.С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Попової Олени Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Попової Олени Анатоліївни,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Попова О.А., просить скасувати постанову Приморського районного суду міста Одеси від 25.11.2024 року по справі № 522/14767/24 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки двоколісний електричний транспортний засіб марки JET200691, яким керував ОСОБА_1 не являється механічним транспортним засобом та не являється мопедом, а є електросамокатом, що підтверджується технічними характеристиками пристрою, в якому зокрема зазначено, що потужність його мотора складає від 350-700 Ватт.

Посилається, що фактично самокат JET200691 в механічну дію не приводився та проїхав лише невеличку дистанцію за рахунок відштовхування ногами, ОСОБА_1 зі своєю дівчиною ОСОБА_2 звернулися в техпідтримку, де повідомили про вказані обставини. Після перевірки даних обставин, у відповідь було повідомлено, що оренду за самокат повернуто на баланс клієнта у додатку JET.UA та принесено вибачення за незручності.

Зазначає, що до суду було надано відповідь на адвокатський запит - лист ТОВ «Джет Франчайзинг» за вих. № 22/11/24 від 22.11.2024 року, згідно якої повідомлено, що надати інформацію про відсоток заряду батареї вказаного самокату станом на 09.08.2024 року о 23:55 год. та чи приводився самокат в рух за допомогою двигуна у вказаний час товариство надати не може, оскільки така інформація не міститься/не зберігається в сервісах товариства.

Захисник вважає, що фактично ОСОБА_1 користувався не електросамокатом, а транспортним засобом, що прирівнюється до велосипеда, який приводиться в рух мускульною силою людини, яка находиться на ньому, посилаючись на відеозапис долучений до протоколу (час 00:27:47) з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час складення протоколу запитував у поліцейського чи вважається, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, якщо електросамокат не був включений на електричний привід та він відштовхувався ногами.

Посилається, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки ОСОБА_1 , а відтак всі подальші вимоги поліцейських до такого водія, зокрема, щодо необхідності пройти огляд на стан сп?яніння та складення протоколу про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є незаконними.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Попова О.А. підтримали доводи апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ЕПР1 № 110032 від 10.08.2024 року, до протоколу долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер-7510; диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських ПВР 471136; довідки уповноваженої особи УПП в Одеській області про отримання (неотримання) особою посвідчення водія та про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110032 від 10.08.2024 року, 10.08.2024 року о 00:00 год. у м. Одеса, вул. Генуезька, 5/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом «JET», державні номери НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» прилад ARMF0291, тест №1040, результат позитивний 0,72 проміле, чим порушивши п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена статтею 130 ч.1 КУпАП.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що провина ОСОБА_1 у скоєні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується доданим до справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110032 від 10.08.2024 року; роздруківкою з приладу «Alcotest Drager 7510» прилад ARMF0291; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом. Суд першої інстанції, аналізуючи сукупність усіх досліджених доказів дійшов висновку про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, і так само ухиленні осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) та керує транспортним засобом.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстави для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, й проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксувалось працівниками поліції у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП за допомогою технічних засобів відеозапису, які долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, на який міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110032 від 10.08.2024 року, вбачається, що за допомогою засобів відеофіксації працівниками поліції зафіксовано рух електросамокату, яким керував ОСОБА_1 . Після зупинки якого, працівниками поліції виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, на запитання працівника поліції чи вживав він алкоголь, ОСОБА_1 повідомив що «трошки», у зв`язку з чим висловлено на його адресу вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), на що ОСОБА_1 погодився. Як вбачається із відеозапису, перед початком проходження огляду працівники поліції використовували новий (запакований) мундштук. За результатами огляду, прилад зафіксував 0,72 проміле, ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо отриманих результатів, не вказував, що такі результати є хибними чи б то сумнівними.

ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. За результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 добровільно, без застосування будь-якого тиску чи б то неправомірного впливу на нього зі сторони поліцейських, підписав протокол про адміністративне правопорушення, чек драгера та акт огляду.

На виконання вимог пункту 10 Інструкції, пункту 5 Порядку, працівниками поліції долучено до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою «Alcotest Drager 7510» прилад ARMF-0291, тест №1040, результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 0,72 проміле, з результатами згоден ОСОБА_1 (міститься підпис водія), також зазначено про джерела відеофіксації 471136 (а.с. 4).

Результати проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу безпосередньо зафіксовані у чекі-роздруківці, з якої вбачається, що за результатами проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у нього виявлено 0,72 проміле, при максимально допустимій нормі 0,2 проміле.

Апеляційний суд бере до уваги, що всі докази наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, чек драгера, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписи містять однакові відомості щодо місця та часу проведення огляду та узгоджуються між собою.

Доводи захисника, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки двоколісний електричний транспортний засіб марки JET200691, яким керував ОСОБА_1 не являється механічним транспортним засобом та не являється мопедом, а є електросамокатом, що підтверджується технічними характеристиками пристрою, в якому зокрема зазначено, що потужність його мотора складає від 350-700 Ватт, суд визнає безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №18 від 19.12.2008, при розгляді адміністративних справ, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема ст. 121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №13-06 (далі - ПДР України).

Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у частинах першій - четвертій статті 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому - механічний транспортний засіб.

У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023, касаційна інстанція зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Електросамокат відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» відноситься до легкого персонального електричного транспортного засобу.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, зокрема є водії транспортних засобів, а тому слід зазначити, що вказана норма закону передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів, а не лише механічних транспортних засобів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому своїми діями порушив вимоги п.2.9а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що не було підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч. 1, ст. 32 Закону України Про національну поліцію).

Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Отже, наявним в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, підтверджується що ОСОБА_1 , безумовно керував транспортним засобом, зупинився на законну вимогу поліцейських.

Щодо посилань захисника, що фактично самокат JET200691 в механічну дію не приводився та проїхав лише невеличку дистанцію за рахунок відштовхування ногами, ОСОБА_1 , а електросамокат не був включений на електричний привід апеляційний суд зазначає наступне.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 разом з дівчиною обома ногами знаходяться на електросамокаті, зазначений транспортний засіб перебуває в русі, тобто водієм вже виконані дії для початку руху.

Щодо посилань захисника, що орендну плату за самокат повернуто на баланс клієнта у додатку JET.UA, апеляційний суд зазначає, що вказані обставини не спростовують руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозапису.

Щодо посилань апеляційної скарги на відсутність заряду батареї електросамокату, апеляційний суд зазначає, що вони спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, згідно якого дівчина яка рухалась на електросамокаті разом з ОСОБА_1 просила провести огляд на стан сп`яніння в інший раз, оскільки скоро сяде заряд на електросамокаті і вони не встигнуть доїхати, тобто особі було відомо про поточний стан заряду батареї на електросамокаті (ПВР 471136 23:57:15-23:57:22).

Щодо доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_1 під час складення протоколу запитував у поліцейського чи вважається, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, якщо електросамокат не був включений на електричний привід та він відштовхувався ногами, апеляційний суд зазначає наступне.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 висловив припущення мовою оригіналу: «А если он не включен был на электрический привод и толкался ногами… а ты давила на газ… я предположил» (ПВР 471136 00:27:35-00:28:35), суд зазначає, що зазначене припущення було висловлено ОСОБА_1 вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З відповіді ТОВ «ДЖЕТ ФРАНЧАЙЗИНГ» вих. № 22/11/24 від 22.11.2024 року, наданої на запит адвоката Попової О.А., вбачається що надати інформацію про відсоток заряду батареї вказаного самокату станом на 09.08.2024 року о 23:55 год. та чи перебував в русі електросамокат товариство не може, оскільки така інформація не міститься/не зберігається в сервісах товариства, а орендна плата, яка була знята 09.08.2024 року о 23:53 з користувача була повернута після звернення до техпідтримки.

Крім того, після зупинки транспортного засобу поліцейським ОСОБА_1 запитував у поліцейського чи зможе він проїхати через парковку, тобто особа керувала транспортним засобом та планувала продовжити рух за допомогою електросамоката.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, доказів, які б спростовували факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як матеріали справи про адміністративне правопорушення, так і апеляційна скарга не містять, тому апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, а висновок суду першої інстанції, викладений у оскаржуваній постанові законним та обґрунтованим.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам статей 23, 33 КУпАП.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Попової Олени Анатоліївни, залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова