Справа №579/1691/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/816/28/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 579/1691/23 за апеляційною скаргою захисника МОРОКО С. О. на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 31.10.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

за ст. 173 КУпАП підданий адміністративному стягненню,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Мороко С. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат МОРОКО С. О. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, оскільки показання допитаних у суді, а протокол та відеозаписи не містять відомостей про обставини правопорушення.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказує на те, що під час розгляду справи не було застосовано фіксацію судового процесу, а також, що розгляд справи відбувся без його участі.

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 31.10.2023 за ст. 173 КУпАП ОСОБА_2 підданий адміністративному стягненню у виді арешту на строк 3 доби. Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови судді, 08.08.2023 близько 13:00 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Кролевець по вул. Європейська, 15, в коридорі та приміщенні офісу Центру надання безоплатної правової допомоги голосно кричав, принижував та заважав працювати ОСОБА_3 в присутності інших осіб, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Вислухавши доводи захисника Мороко С. О., який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ст. 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Така засада судочинства як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»), а тому не дотриманий конституційний принцип, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», який також знайшов своє закріплення у рішенні КСУ від 12.04.2012 № 9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу), де формулюючи незаперечне право особи на судову присутність, Суд керувався правовими постулатами «доброї совісті» (bonae fidei), оскільки для громадян не може бути жодних перешкод об`єктивного характеру, якщо відбувається розгляд в суді індивідуально-конкретної справи.

Присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати у суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, у передбачений законом строк і порядок оскаржити постанову по справі, є невід`ємним правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, а для суддів усіх інстанції важливим елементом законного і справедливого правосуддя. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), заява № 14448/88); п. 38 рішення ЄСПЛ від 23.10.1996 у справі «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland), заява № 17748/91). У іншій справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03, п. 26 і 29 рішення від 15.05.2008), ЄСПЛ констатував, що «принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. У провадженні, яке розглядається, важливі процесуальні гарантії були відсутні та що ці процесуальні недоліки, у світлі обставин справи, були достатньо серйозними, щоб піддати сумніву справедливість провадження. Відповідно було порушення п. 1 ст. 6 Конвенції».

Вказані вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення не дотримані суддею суду першої інстанції і розгляд справи в порушення ч. 2 ст. 268 КУпАП відбувся за відсутності ОСОБА_2 , що є безумовною підставою для скасування постанови судді у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуальних норм КУпАП.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду справи установлено, що 08.08.2023 близько 13:00 ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Кролевець по вул. Європейська, 15, в коридорі та приміщенні офісу Центру надання безоплатної правової допомоги, вчинив дрібне хуліганство, а саме голосно кричав, принижував та заважав працювати ОСОБА_3 в присутності інших осіб, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, що крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 866679 від 08.08.2023, об`єктивно підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_3 , згідно яких 08.08.2023 вона перебувала на роботі в Центрі надання безоплатної правової допомоги. О 13:00 прийшов ОСОБА_2 та почав голосно кричати, ображати її, заважав працювати, на зауваження не реагував. Такі дії ОСОБА_4 тривали протягом однієї години. В приміщенні сектору були присутні дві особи;

- показаннями свідка ОСОБА_5 , згідно яких 08.08.2023 вона прийшла до юриста ОСОБА_3 , вона і ОСОБА_2 зайшли разом. ОСОБА_3 попросила ОСОБА_2 вийти, оскільки той голосно кричав. Це відбувалось протягом однієї години. ОСОБА_2 ображав ОСОБА_3 , погрожував звільненням, не давав працювати, нецензурно лаявся, кричав. Були присутні вона, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ще один чоловік;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , згідно яких 08.08.2023 близько 13:00, коли вона перебувала на роботі, прийшов ОСОБА_2 та почав кричати на ОСОБА_3 , ображав її, заважав усім працювати, на зауваження не реагував;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , згідно яких 08.08.2023 вона почула голосні крики з кабінету ОСОБА_3 ОСОБА_2 ображав ОСОБА_3 , нецензурно лаявся.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Крім того, відповідно п. 6 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, а згідно ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» при розгляді справ перебіг судового процесу фіксується технічними засобами в порядку, встановленому законом.

Зокрема, на відміну від кримінального процесуального закону, положеннями КУпАП не передбачено обов`язкового фіксування судового засідання технічними засобами, але, керуючись загальними правовими принципами диспозитивності та змагальності, сторона в справі про адміністративне правопорушення не позбавлена процесуального права заявити відповідне клопотання, що відповідатиме наведеним вище положенням Конституції України та приписам ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Незастосування технічних засобів фіксування судового процесу у встановленому законом порядку (за відсутності клопотання сторони) не тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та не є істотним порушенням процесуальних норм, яке б тягнуло за собою визнання отриманих доказів недопустимими.

В матеріалах цієї справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_2 дійсно звертався з клопотаннями/заявами про фіксацію судового засідання технічними засобами, на підставі яких суд мав би ухвалити відповідне рішення, тому доводи сторони захисту про те, що показання потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є недопустимими доказами через те, що судовий процес (розгляд справи) не був зафіксований за допомогою технічних засобів, є необгрунтованими.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці та відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями. Також одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Наведені вище докази підтверджують ті обставини, що ОСОБА_2 , перебуваючи в громадському місці (приміщенні центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги) у присутності свідків виражався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до ОСОБА_3 , яка є працівником вказаної установи, заважав їй та іншим працівникам безпосередньо виконувати свої посадові обов`язки, не реагував на неодноразові зауваження, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

З огляду на викладене, апеляційний суд, не виходячи за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини, вважає, що ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство.

З огляду на викладене, після скасування постанови судді суду першої інстанції ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Зважаючи на те, що правопорушення вчинене 08.08.2023, то строк накладення стягнення сплинув 08.11.2023 відповідно, внаслідок чого провадження у справі стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника МОРОКО С. О. задовольнити частково.

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 31.10.2023 відносно ОСОБА_8 скасувати через порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права, а провадження у справі за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов