№ 3/183/6253/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Самар

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Краснокутський С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теміртау, Карагандійська область, Казахстан, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , начальника електротехнічної служби служб підтримки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №50 від 11 листопада 2024 року начальник електротехнічної служби служб сил підтримки військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , заступивши в добовий наряд в якості чергового військової частини НОМЕР_1 , під час несення служби, перебуваючи в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 (детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану) в період часу з 03.11.2024 10 год. 00 хв по 04.11.2024 10 год. 00 хв, діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів, наказів та інструкцій, не виконав свої обов`язки: письмову доповідь про факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 до органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням в належні строки не зробив та не направив, чим вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не визнає, з протоколом не згодний, вважає, що виконував свої обов`язки належним чином та надав письмову доповідь про факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 у належні строки, оскільки заступив у добовий наряд 03 листопада 2024 року, який був вихідним днем, та подав доповідь наступного робочого дня 04 листопада 2024 року о 10 годині. Також вважає, що протокол складено з порушеннями вимог, визначених ст. 254 КУпАП.

Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

Стаття 172-15 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму статті 172-15 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Втім, всупереч вказаним вимогам закону протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на конкретні пункти посадових (службових) обов`язків, порушення яких допустив майор ОСОБА_1 , та які саме конкретні положення нормативних актів були ним при цьому порушені.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення недбалого ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, яке виразилось у тому, що ОСОБА_1 не зробив та не направив в належні строки письмову доповідь про факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 до відповідного органу управління Військової служби правопорядку.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме строки є належними та яким конкретним положенням нормативного акту такі строки визначені.

Отже, з матеріалів справи неможливо встановити наявність в діях майора ОСОБА_1 ознак військового адміністративного правопорушення, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що унеможливлює його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Крім того, обґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 254 КУпАП, складено пізніше, ніж через 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не доведено поза розумним сумнівом наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.О. Краснокутський