Провадження № 3/752/273/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №161438 від 29.10.2024 року, ОСОБА_1 29.10.2024 року приблизно о 10 годині 24 хвилини, поблизу будинку №45 по вулиці Антоновича в місті Києві, керував транспортним засобом "Hyundai Elantra", державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою відносно якої постановою головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП НОМЕР_2 від 05.10.2022 року встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобами, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та показав суду про те, що 29.10.2024 року він дійсно керував транспортним засобом "Hyundai Elantra", однак про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно нього йому не було відомо, а дізнався про таке обмеження лише після того, як йому повідомили про це працівники поліції. Зазначив, що як тільки дізнався про наявність постанови звернувся до виконавчої служби з метою здійснення скасування вказаного обмеження, а також сплатив заборгованість в повному обсязі, у зв`язку з чим стягувач - ОСОБА_2 22.01.2025 року звернулась до державної виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого документа.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Згідно з ст. 251 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 сплатив заборгованість в повному обсязі, у зв`язку з чим стягувач - ОСОБА_2 22.01.2025 року звернулась до державної виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого документа, що свідчить про те, що ОСОБА_1 дізнавшись про існування вказаного обмеження одразу вчинив всі необхідні дії для погашення заборгованості.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів наявності у діях ОСОБА_1 вини у формі умислу у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина