Справа № 301/1642/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2024 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 605,60 (шістсот п`ять гривень, шістдесят копійок) на користь держави.

Відповідно до постанови, - 29.04.2024 року о 06 год. 09 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Ільниця по вул. Шевченка керував транспортним засобом марки «Вольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на бодікамеру, відеозапис на яку проводився безперервно. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що участі у розгляді справи не приймав, оскільки виклик на судове засідання не отримував на 23.05.2024, про винесену постанову дізнався 20.06.2024. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисники адвокати Мешко В.М., Римик В.М. не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неявки суду не повідомили.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників, відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №658304 від 29.04.2024, - 29.04.2024 року о 06 год. 09 хв., в с. Ільниця по вул. Шевченка, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Вольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на бодікамеру, відеозапис на яку проводився безперервно, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1. ст. 130 КУпАП. Від пояснень по суті порушення відмовився, зі змістом протоколу, про час та місце розгляду справи ознайомитися - відмовився, від підпису протоколу про адміністративне правопорушення також відмовився.

Незважаючи на заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується: вказаним протоколом про адміністративне правопорушення у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; рапортом інспектора поліції І.Дубровського, з якого слідує, що під час патрулювання, разом з іншим інспектором поліції ОСОБА_2 о 06 год. 09 хв. 29.04.2024 в с. Ільниця по вул. Шевченка Хустського району, за порушення правил дорожнього руху, а саме п.15.9, було прийнято рішення про зупинку ТЗ Вольсваген чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , було встановлено особу водія ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2025290 від 29.04.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.15.9 ґ Правил дорожнього руху України, та на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Дана постанова не оскаржена та набрала законної сили; відеозаписом, що міститься на матеріальному носії інформації (CD-R диску), який було досліджено в судовому засіданні та з якого вбачається, факт керування транспортним засобом правопорушником та іншими доказами долученими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи - є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував автомобілем, зазначений автомобіль був припаркованим на парковці по вул. Шевченка в с. Ільниця, він перебував у транспортному засобі, коли підійшли працівники поліції, не представились, не роз`яснили йому права та обов`язки, не назвали причину, в зв`язку з чим їх вимоги щодо надання посвідчення водія та реєстраційних документів були незаконними, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що наявною у справі копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2025290 від 29.04.2024, відповідно до якої водій ОСОБА_1 , 29.04.2024 року о 06:17:22 хв. в с. Ільниця здійснив зупинку ТЗ «Вольксваген Гольф» НОМЕР_1 на перехресті, чим порушив п.15.9 ґ ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за що на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. і якане скасована у встановленому законом порядку, суд апеляційної інстанції визнає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин встановлених судом першої інстанції.

Всупереч доводів ОСОБА_1 , працівники поліції діяли у відповідності до вимог закону, та в законному порядку встановили факт керування ним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а тому провадження щодо нього не може бути закрите за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що виявлені ознаки сп`яніння є суб`єктивною думкою поліцейського, яку він складає на підставі аналізу дій водія під час спілкування із ним, а наявність або відсутність стану сп`яніння у водія перевіряється за допомогою проходження відповідного огляду. В даному випадку, водій ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його представники оскаржували дії працівників поліції щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст. 266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у постанові суду дійсним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є безпідставними.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене, порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага