Справа № 216/29/25
провадження 3/216/419/25
ПОСТАНОВА

іменем України

29 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гайтко Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2024 року поліцейським взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривому Розі Дніпропетровській області капралом поліції Кривцовим Д.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197287 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з даним протоколом, 15 грудня 2024 року о 20:13 год по вул. Черемшини, буд.33 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР Відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, надав пояснення по суті обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, заперечив факт вживання алкоголю до та під час керування транспортним засобом, вказав, що 15.12.2024 року приїхав додому власним авто, припаркував машину біля будинку та зайшов до свого помешкання. Через певний час біля його будинку зупинилась машина патрульної поліції, син, який в цей момент хотів переставити машину на подвір`я, на вимогу поліцейського покликав його вийти надвір для спілкування з патрульним. Патрульний поліцейський почав ставити питання чи вживав ОСОБА_1 алкоголь до та під час керування авто в той день та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, вважаючи таку вимогу безпідставною.

В судове засідання 29.01.2025 року з`явився представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Піцик А.В., надав письмові Заперечення, в яких зазначив, зокрема, наступне:

- в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не тільки не керував транспортним засобом, а навіть не знаходився в автомобілі, оскільки автомобіль стояв припаркований біля його будинку, а він вже деякий час (хвилин 20-30) перебував у будинку біля якого був припаркований автомобіль;

- на відеозаписі, який надано в якості доказу стосовно начебто вчиненого адміністративного правопорушення, не зафіксовано ні факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , ні його зупинки працівниками поліції;

- під час оформлення адміністративного матеріалу, працівник поліції незаконно вимагав від ОСОБА_1 пройти вимірювання на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою газоаналізатора, а після відмови щодо такого проходження склав направлення на огляд даної особи до закладу охорони здоров`я, будучи при цьому поінформований ОСОБА_1 , що після того як він приїхав додому, залишивши авто біля будинку і не збираючись сьогодні вже керувати транспортним засобом, під час вечері, у себе вдома ним було вжито певну кількість спиртного напою;

- додатковим доказом, щодо того, що ОСОБА_1 розуміючи наслідки своїх дій стосовно керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, після вживання спиртного напою та не бажаючи настання таких наслідків, попросив іншу особу (сина) перепаркувати його автомобіль який стояв на вулиці біля будинку у двір самого будинку, що і було зафіксовано працівниками поліцію на момент їх прибуття за викликом;

- на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах;

- згідно пояснень свідка ОСОБА_2 було зазначено, що при спілкуванні з ОСОБА_1 коли той відкрив двері свого автомобіля та запитував у свідка, як проїхати за певною адресою, свідок відчув у останнього запах алкоголю з порожнини рота, що і стало для нього припущенням вважати, що водій знаходиться у нетверезому стані. Проте зазначенні покази які були відображенні в поясненні не більше ніж суб`єктивна думка самого свідка, оскільки запах міг бути не з порожнини рота водія, а з салону автомобіля (наприклад при застосуванні омивача скла), а стосовно фрази «порушення координації руху» то зазначену фразу просив вказати інспектор поліції при відібранні пояснення від свідка, про що зафіксовано на наданих до справи відеоматеріалах.

- свідок не знав та не міг знати чи знаходиться водій у стані сп`яніння оскільки даний факт встановлюється лише документально згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735;

- зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 15 грудня 2024р. о 20:13 год. по вул. Черемшини в районі будинку №33 в м. Кривий Ріг керував транспортним засобом марки ""ВАЗ 2101" номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності в межах наявних матеріалів і давши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від установленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який складається на спеціальному бланку уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та в якому з дотриманням установленого порядку фіксуються всі істотні обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Відтак, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз наведених положень закону дає достатні підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, про що свідчить і відповідна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується як джерело права.

За усталеною практикою ЄСПЛ визначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено, а саме - презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин (рішення ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»). Також ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом (рішення ЄСПЛ у справі «Маліга проти Франції»).

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення має відповідати встановленим до нього вимогам закону, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, поліцейські, окрім іншого, зобов`язані суворо дотримуватися Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція № 1376).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), затвердженою наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1413/278580).

Указаними нормами чинного законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушенням передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Відповідно до наведених нормативних актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними в пунктах 3, 4 Розділу І Інструкції № 1413/278580 (п. 2 Розділу І цієї Інструкції).

Огляд водія на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби);

Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Однак, за результатами перевірки матеріалів справи, у тому числі на предмет обґрунтованості доводів ОСОБА_1 та його захисника адвоката Піцика А.В. судом об`єктивно встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки ""ВАЗ 2101" номерний знак НОМЕР_1 15 грудня 2024р. о 20:13 год. по вул. Черемшини в районі будинку №33 в м. Кривий Ріг у стані алкогольного сп`яніння.

Під час судового засідання 29.01.2025 року судом досліджено докази у справі, в тому числі відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських (додані до матеріалів справи), з яких вбачається, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не знаходився в автомобілі, оскільки автомобіль стояв припаркований біля його будинку, а він вже деякий час перебував у будинку біля якого був припаркований автомобіль, на вказаних відеозаписах не зафіксовано ні факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , ні його зупинки працівниками поліції, а відтак, під час оформлення адміністративного матеріалу, працівник поліції безпідставно вимагав від ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно показів свідка ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У поясненнях свідка ОСОБА_2 зазначено, що при спілкуванні з ОСОБА_1 коли той відкрив двері свого автомобіля та запитував у свідка, як проїхати за певною адресою, свідок відчув у останнього запах алкоголю з порожнини рота, що і стало для нього припущенням вважати, що водій знаходиться у нетверезому стані.

Відповідно до ч.1 ст. 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Однак, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Факт перебування водія у стані сп`яніння може встановлюватись лише документально згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р.

Всі інші докази у справі досліджені судом із встановленими у судовому засіданні обставинами, та оцінені у сукупності.

Водночас будь-яких інших безсумнівних доказів, а також документів і матеріалів, що містять інформацію про адміністративне правопорушення та підтверджують викладені в протоколі обставини, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог статей 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на наведене, застосування уповноваженими на те органами (посадовими особами) заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції та в точній відповідності з законом, тому правова кваліфікація дій особи як правопорушника за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) КУпАП, і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності з накладенням певного стягнення за це без відповідної належної доказової бази є грубим порушенням вимог закону.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про недоведеність наявними в ній матеріалами об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При цьому за вказаних фактичних даних дійти безсумнівного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення також неможливо, оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами, обов`язок збирання та оформлення яких покладається на поліцейського уповноваженого підрозділу, що виключає адміністративну відповідальність за такою правовою кваліфікацією з огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, за якою обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви стосовно події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.А. Гайтко