П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження не встановлено, громадянина України, місце роботи не встановлене, адреса за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

05.10.2024 о 04-03 годині у в смт Комишуваха Запорізької області, по вул. Богдана Хмельницького, буд. 65, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі охорони здоров`я відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засіданні, які призначені з часу надходження справи до провадження суду, ОСОБА_1 не з`явився, заяв та клопотань не скеровував, повідомлявся про дату, час та місце проведення належним чином (шляхом надіслання судової повістки засобами поштового листування, а також смс-повісткою за телефонним номером, зазначеним у протоколі).

Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито всіх необхідних та достатніх заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.

Враховуючи наведене, вжиття всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол, що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №143175 від 05.10.2024, який засвідчений підписом співробітника поліції, особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія, від підпису у протоколі водій відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу (додаток №1 до Інструкції) від 05.10.2024, за змістом якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (що відповідають протоколу), проте від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, огляд не проводився.

Зазначені обставини підтверджує й доданий до протокола акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так, за його даними водій відмовився й від огляду на місці зупинки за допомогою алкотестера, свідки не залучались, велась відеофіксація.

Суд враховує, що ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені нарядом поліцейських у ОСОБА_1 , відповідають п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗУ 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858.

Згідно з довідкою інспектора Якубєлович К., повторності за ч.1 ст.130 КУпАП за даними підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції станом на 05.10.2024 ОСОБА_1 не має, отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 22.03.2011. Транспортний засіб «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд також враховує, що 05.10.2024 на місці зупинки відносно водія ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ББА №620675 у зв`язку порушенням, передбаченим із ч.1 ст.121, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, копія якої досліджена судом. Суддя зауважує, що докази оскарження вказаної постанови за матеріалами справи відсутні.

Разом з цим, до матеріалів справи долучено відеозапис, досліджений судом, відповідно до якого фактичні обставини події на записі відповідають змісту протоколу, зокрема, дата, час та місце зупинки транспортного засобу, відносно даних протоколу. Недотримання процедури виявлення правопорушення та складання протокола судом не встановлено, водій отримав його копію, що узгоджується із матеріалами справи.

Також з урахуванням відеозапису суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин. Доказів, що можуть свідчити про його непричетність до події адміністративного правопорушення (ч.1 ст.130 КУпАП), під час розгляду справи не встановлено.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Натомість, на переконання суду, наявні докази у їх сукупності та відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, підтверджують винуватість особи, відносно якої складено протокол, у вчиненні даного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Під час призначення стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суддя враховує тяжкість та обставини вчинення правопорушення, яке є грубим порушенням ПДР України. Також суд враховує відомості про особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень. Тому, із врахуванням доведеності його вини, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що встановлені санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. Альтернативних санкцій вказаною нормою не передбачено.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 розмірі. Підстав для звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи судом не встановлено.

Керуючись ст. 15, 23, 27, 30, 33-35, 40-1, 130, 245, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на такі реквізити: отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку (IBAN) - UA0008001; код класифікації доходів бюджету 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Роз`яснити, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (становить 34 000,00 гривень); витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік