ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/65/25

3/609/77/2025

30 січня 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , гр. України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , не працююча,

за ч. 2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

21 січня 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №618804 від 09 січня 2025 року, згідно з яким вбачається, що: «станом на 09.01.2025 гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 2023 р.н., ОСОБА_3 2022 р.н., що виразилось в антисанітарних умовах проживання дітей, в будинку брудно та холодно, відсутні продукти харчування».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи зокрема шляхом СМС-інформування. Про причини неявки суд не повідомила.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Шумському районному суді, про свідчить підпис ОСОБА_4 у відповідній частині протоколу. Однак, незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань до суду не подала.

Зважаючи на викладені обставини, ураховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, а також приймаючи до уваги строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП та зважаючи, що явка правопорушника у судове засідання не є обов`язковою, суд визнає неявку ОСОБА_1 в судове засідання безпричинною, у зв`язку з чим суд розглядає справу у її відсутність.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 618804 від 09.01.2025 складений відносно ОСОБА_1 та долучені до нього документи встановив, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Так, відповідальність за ч.2 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчиненні повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 протягом року піддавалась адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.184 КУпАП, в протоколі не зазначено ознаку повторності, а також те, що протягом року на неї накладалось адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, отже справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу даного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 184, ст.ст. 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК