Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/27/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 06 квітня 2024 року о 13 год. 41 хв. в м. Кропивницький по вул. Нижня П`ятихатська, 22, керував транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Від проходження огляду на алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер alkotest 6810 на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції не встановлено факту керування ним транспортним засобом та не підтверджено жодним доказом.

Зазначив, що він не керував транспортним засобом, а був пасажиром у вказаному автомобілі.

Заслухавши пояснення правопорушника та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник, не визнали зазначених в протоколі обставин.

Підтримали вимоги апеляційної скарги та стверджували, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням.

Відповідно матеріалів справ вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 743785 від 06.04.2024;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду;

- направленням до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, складеного 06.04.2024 13:55год., згідно якого ОСОБА_1 такий огляд не проходив;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, відповідно до яких суду показав, що навесні поточного року, дня та місяця не пам`ятає, на автомобілі марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_2 , належному ОСОБА_1 вони з друзями їхали з рибалки, з ними також був власник автомобіля ОСОБА_1 . При в`їзді в м. Кропивницький автомобіль зупинили та вийшли з автомобіля, під`їхали поліцейські, саме після цього моменту почали складати протокол за ст. 130 КУпАП. Далі нічого пояснити не зміг, оскільки повідомив, що приїхав знайомий та забрав його з даного місця на автомобілі;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, відповідно до яких суду показав, що 06.04.2024 року вони їхали з рибалки зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в машині належній ОСОБА_6 . При в`їзді у м. Кропивницький зупинили автомобіль, було прохолодно. Чекали на іншу особу щоб можна було перегнати автомобіль, поки чекали то вжили трохи пива, під`їхала поліція та почала складати протокол. На ставку вжали спиртне, тому ОСОБА_7 за кермо не сів, але за кермом був ОСОБА_8 ..

Судом першої інстанції вірно зазначено, що наданий на підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин оптичний диск, на якому міститься відео події зупинки транспортного засобу не містить в собі ані доведення обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом ані спростування цього ж факту, а тому наданий доказ таким, що не вказує на факт керування ОСОБА_1 належним йому транспортним засобом.

Проте відповідно до показів свідків, вбачається, що вони разом з водієм ОСОБА_1 рухалися транспортним засобом до міста Кропивницького, а крім того, що водій ОСОБА_1 , разом зі свідками вживали на рибалці на ставку алкогольні напої.

Наведена сукупність доказів на переконання суду є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі, а також повністю спростовують доводи апелянта про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Із вище наведених та досліджених судом доказів вбачається, що посадовими особами, які складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, що також узгоджується і з вимогами ст. 266 КУпАП.

Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В свою чергу переконливих доводів, які б безумовно спростовували надані разом з протоколом та поясненнями події докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не було наведено.

Враховуючи зазначене апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_1 про скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими, а тому в їх задоволення слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постановуЛенінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов