П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2032/24

Провадження № 3/348/11/25

29 січня 2025 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, працюючого начальником КП "Надвірнянський житловик", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У с т а н о в и в :

07.08.2024 о 19:35 год. в м. Надвірна по вул. Котляревського гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушена координація рухів. Від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Адвокат Куций О.С. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 свою вину не визнає, в той день він їхав з гаражів та зупинився на дорозі, чекав знайомого, який повинен був забрати автомобіль та відігнати його в ремонт. В цей час в машині він почав вживати алкогольні напої, оскільки був змучений, швидко оп`янів. Однак, в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував та працівники поліції його не зупиняли під час руху.

Від допиту заявлених свідків адвокат в судовому засіданні відмовився.

Судом досліджено відеозапис подій, з оглянутого відеозапису (перші чотири відеофайли, записані з бодікамери поліцейського) вбачається, що до водія, який перебував за кермом автомобіля, підійшов працівник поліції з метою з`ясування причини зупинки на проїзній частині дороги, про що було повідомлено на лінію 102. Водій перебував в неадекватному стані, мав ознаки алкогольного сп`яніння, нечітко розмовляв, повідомив про себе неправдиві відомості, однак в подальшому назвав себе. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

П`ятий відеофайл є відеозаписом з камери відеоспостереження, що розташована в м. Надвірна по вул. Володимира Великого, з якого вбачається рух автомобіля марки Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився посеред проїжджої частини, перешкоджаючи руху іншим транспортним засобам, водій з автомобіля не виходив до приїзду працівників поліції, до водія вищезазначеного автомобіля підходив водій іншого автомобіля, який запинився позаду нього, та після спілкування, показав знаками іншим громадянам, які перебували на тротуарі, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Адвокат Куций О.М. в судовому засіданні справжність подій на відеозапису не оспорював.

Отже, досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, а стояв на дорозі, не рухаючись, оскільки відеозаписом повністю доведено керування ОСОБА_1 автомобілем марки Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_3 .

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні сумнівів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у суду не виникає, всі докази суд вважає належними та допустимими, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським Надвірнянського РВП з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , від підпису протоколу відмовився;

- згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу огляд з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 0441 ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, не проводився, оскільки останній відмовився;

- згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Надвірнянська ЦРЛ» на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Огляд не проводився, ОСОБА_1 відмовився.

В рапорті від 08.08.2024 поліцейський СРПП Надвірнянського РВП сержант поліції Валентин Берчак доповідає начальнику про те, що з 07.08.2024 по 08.08.2024 під час несення служби спільно з сержантом поліції ОСОБА_2 на службовий планшет надійшло повідомлення по факту адмінправопорушення, а саме, що водій, ймовірно, в алкогольному сп`янінні, спить за кермом припаркованого авто на перехресті дороги. По прибуттю на місце події було виявлено автомобіль марки Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_3 , який припаркований на перехресті та водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 0441, на що останній відмовився. Після чого було складено відповідний адміністративний протокол.

Рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Враховуючи вагомість всіх наявних доказів суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обтяжуючих обставин, із врахуванням характеру скоєного та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст. 23,38, 40-1, ч. 1 ст. 130, 247, 251, 268, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави (отримувач: ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 109011) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно зі ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко