ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6854/24Головуючий у 1-й інстанції Базан Л.Т.
Провадження № 33/817/61/25 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Сабатюк Н.П. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Як визнав суд, 17 березня 2024 року о 20 год. 35 хв. на а/д М-19, 329 км., смт. В. Березовиця, керував транспортним засобом марки «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на місці зупинки та із застосування технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 ОІML» №ARLM-0285 (повірка дійсна до 07.06.2024) відмовився. У приміщенні КНП ТОМЦСНЗ ТОР від огляду на стан алкогольного сп`яніння також відмовився, відмова №39 від 17.03.2024. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Сабатюк Н.П., вважає дану постанову необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції у своїй постанові не надав належної правової оцінки діям поліцейських на дотримання порядку проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, який регулюється статтею 266 КУпАП, а також вимог Інструкції № 1452/735.

Вказує, що працівниками патрульної поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також не повідомлено про протиправність відмови від проходження огляду в медичному закладі.

На підтвердження даних доводів, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та записи з нагрудних камер працівників патрульної поліції є джерелами доказів по справі, а не доказом вини особи.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Захисник особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвокат Сабатюк Н.П., яка подала апеляційну скаргу, належним чином повідомлялася апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явилися та не повідомили суд про причину неявки.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду скарги, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апелянту слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №709858 від 17 березня 2024 року, 17 березня 2024 року о 20 год. 35 хв. на а/д М-19, 329 км., смт. В. Березовиця, керував транспортним засобом марки «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на місці зупинки та із застосування технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 ОІML» №ARLM-0285 (повірка дійсна до 07.06.2024) відмовився. У приміщенні КНП ТОМЦСНЗ ТОР від огляду на стан алкогольного сп`яніння також відмовився, відмова №39 від 17.03.2024. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що 17.03.2024 р. о 20 год. 35 хв. службовий автомобіль поліції рухається автодорогою М-19, смт. В. Березовиця та навпроти нього рухається автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_1 , який продовжує рух на жовтий сигнал світлофора. Після цього патрульна машина розвертається та прямує за вищевказаним транспортним засобом, якому подає сигнал про зупинку. Транспортний засіб зупиняється на узбіччі дороги і в цей час із пасажирського сидіння виходить жінка, яка обходить автомобіль та пересідає на сидіння водія. В той час, коли жінка обходила автомобіль, водій даного транспортного засобу пересідає на пасажирське сидіння. До даного автомобіля підходять працівники УПП, які запитують для чого жінка та водій помінялися місцями, оскільки на відеореєстраторі все зафіксовано та пропонують водію передати документи на транспортний засіб, посвідчення водія та поліс страхування. Жінка стверджує, що за кермом автомобіля перебувала саме вона. Документи у водія відсутні. Надалі, особу водія встановлено ОСОБА_1 . В процесі спілкування з останнім, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Зафіксовано те, як на пропозицію поліцейських пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest 7510» ОСОБА_1 відмовився, однак виявив бажання пройти такий огляд в КПН ТОМЦСНЗ ТОР. Надалі, у приміщенні медичного закладу водій відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Дані обставини також стверджується рапортом інспектора взводу 1 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ст. лейтенанта поліції Романа Маличка.

Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови серії БАД №530172 від 17.03.2024 р. про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у медзакладі, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого нею правопорушення, особи правопорушника, ступеню її вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Сабатюк Н.П., залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя