Провадження № 33/824/562/2025 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно матеріалів справи, 18.10.2024 року о 00 год. 08 хв., в м. Києві по вул. Хрещатик, 50, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Мерседес-Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія на прилад Drager Alcotest 7510. Результат позитивний 1.55 %.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до постановлення незаконної, невмотивованої та необгрунтованої постанови.

Вказує, що судом залишено поза увагою доводи ОСОБА_1 про те, що зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння є безпідставними, надуманими та такими, що спростовуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе адекватно, відповідно до ситуації, що склалась, чітко відповідає на поставлені питання.

Також вказує, що результати приладу Драгер є некоректними, проте поліцейські не роз`яснили їй можливість не погодитись з результатом огляду та пройти обстеження в медичному закладі, а також не роз`яснено вцілому наслідки складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подала.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка бере участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153053 від 18.10.2024, складеного відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.9.а ПДР України, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зі змістом протоколу, а також з кваліфікацією дій ОСОБА_1 ознайомлена;

- карткою обліку адміністративного правопорушення;

- роздруківкою з приладу Drager від 18.10.2024 яким зафіксовано вимір 1,55 проміле за наслідками проведення перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що остання погодилась з результатами огляду;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.10.2024 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- відеозаписом, на якому зафіксовано викладені у протоколі обставини.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.9 (а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин даної справи, є непереконливими, оскільки, на переконання апеляційного суду місцевим судом в повній мірі було проаналізовано та надано належну оцінку всім зібраним у справі доказам.

Посилання ОСОБА_1 на те, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими, є неспроможними, оскільки поліцейським, з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, було встановлено, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та, як наслідок, запроновано останній пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, яким у ОСОБА_1 зафіксовано вимір 1,55 проміле.

При цьому, як вбачається з роздруківки приладу Drager від 18.10.2024 та акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погодилась з зафіксованим результатом, у зв`язку з чим поліцейськими не було запропоновано останній пройти огляд у медичному закладі.

Неспроможними є і доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_1 можливість пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, а також наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що наявними в матеріалах доказами, в тому числі і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджено, що ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки визначені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, роз`яснено можливість пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі, а також можливість відмовитися від проходження такого огляду. Крім того, поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про наслідки незгоди з результатом приладу Драгер.

Доводи про те, що результати приладу Драгер є некоректними, не заслуговують на увагу, з тих підстав, що дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського встановлено, що у розмові з працівниками поліції остання повідомила, що вживала алкоголь, а після оголошення їй результатів приладу Драгер, на запитання поліцейського чи згодна вона з результатом, відповіла ствердно.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко