МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження 3/521/461/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого : АДРЕСА_1

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 154203 від 19.10.2024 ОСОБА_1 , керуючи 19.10.2024 автомобілем марки TOYOTA державний номерний НОМЕР_1 на регульованому перехресті вулиць Ген.Петрова та Ів. та Ю.Лип в м.Одесі, рухаючись на зелений дозволяющий сигнал світлофора, при наближенні транспортного засобу швидкої допомоги номерний знак НОМЕР_2 з увімкненим проблисковим маячком та звуковим сигналом, не дав йому дорогу з метою забезпечення безперешкодного проїзду зазначеного транспортного засобу, в наслідок чого відбулось зіткнення цих автомобілів.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За пунктом 3.1 водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Головними складовими безпеки дорожнього руху, що залежать від водія, є: безпечний інтервал, безпечна дистанція, безпечна швидкість. За умови їх дотримання водієм, не виникає аварійної ситуації з його вини. А у випадку виникнення аварійної ситуації з вини іншого водія, за рахунок інтервалу, дистанції та швидкості є змога уникнути ДТП без маневрування.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 № 1306 у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом (або без увімкненого спеціального звукового сигналу), що стоїть на узбіччі (біля проїзної частини) або на проїзній частині, водій повинен знизити швидкість до 40 км/год та в разі подання регулювальником відповідного сигналу зупинитися.

Продовжувати рух можна лише з дозволу регулювальника.

За пунктом 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, пункт 3.2 ПДР має розглядатись у сукупності із іншими вимогами правил та об`єктивними обставинами у кожному конкретному випадку.

Його порушення буде лише в тому разі, коли водій об`єктивно усвідомлює наближення оперативного транспортного засобу та розуміє, що створює для нього перешкоду.

Порушення вказаного пункту не можна ставити в провину при обставинах, де була обмежена взаємна видимість та за наявності обставин, які створювали перешкоди для усвідомлення наближення оперативного транспортного засобу.

Враховуючи викладене, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладене службове завдання, можуть відступати від певних вимог Правил дорожнього руху, але за умови, що їхні дії не створюють небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Водій ОСОБА_1 в суді вину в порушені ПДР не визнав, надавши суду відеозапис моменту ДТП.

Так, останній стверджував, що автомобіль швидкої допомоги номерний знак НОМЕР_2 рухався на великій швидкості на червоний заборонний сигнал світлофору без належного звукового сигналу, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, в той час як він рухався на зелений сигнал світлофора з дозволеною швидкістю руху та в умовах дорожньої обстановки, розташування інших транспортних засобів та пішоходів на спірному перехресті, не зміг за лічені секунди усвідомити наближення оперативного транспортного засобу, відповідно, не міг зупинити свій автомобіль.

Водій швидкої допомоги ОСОБА_2 від явки в судове засідання ухилився.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.

Практика ЄСПЛ, зокрема і щодо рішень проти України надає підстави для віднесення передбачених КУпАП адміністративних правопорушень до категорії кримінальних у розумінні Конвенції.

Це в свою чергу дає особі додаткові гарантії передбачені ст. 6 Конвенції, як то право на правову допомогу, презумпція невинуватості, розгляд справи судом встановленим законом, тощо.

З урахуванням зазначеного під час розгляду справ про адміністративні правопорушення є всі підстави для застосування принципів викладених у Конвенції та врахуванні практики ЄСПЛ.

Так, принципами адміністративної відповідальності є загальні засади юридичної відповідальності, закріплені Конституцією України, принципи адміністративної відповідальності, закріплені в КУпАП та інших нормативно-правових актах, а так само принципи, що закріплені міжнародними договорами, зокрема і ті, що стосуються кримінального провадження, зокрема, принцип справедливості; гуманізму; верховенства права, правової визначеності підстав, наслідків, відповідальності; законності; права на справедливий суд; невідворотності відповідальності; рівності усіх перед законом та судом; однакового підходу до осіб, які вчинили однакове правопорушення; індивідуального характеру юридичної відповідальності; презумпції невинуватості, неможливості притягнення до юридичної відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення; недопустимості притягнення до юридичної відповідальності за діяння, яке на час вчинення не визнавалося законом як правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, зокрема із рішеннями «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини спростовуються відеозаписом моменту ДТП, поясненнями водія ОСОБА_1 , показаннями допитаних в суді свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та які підтверджують не забезпечення водієм швидкої допомоги головних складових безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративні матеріали у відношенні водія ОСОБА_1 складені патрульною поліцією без ретельного збору матеріалів, що мають доказове значення у справі.

Склад адміністративного правопорушення як сукупність ознак єдності його об`єктивних і суб`єктивних характеристик, які є необхідними для визначення діяння правопорушенням, передбаченим статтею 124 КУпАП патрульною поліцією не доведений.

Оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що є результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлене узгоджується із статтею 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Так, провадження в справі в порядку п.3 ч.1 ст.284 КУпАП за наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягаю закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП (протокол серії ЕПР № 154203) за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя Світлана МАРКАРОВА 15.01.25