Справа № 206/227/25
Провадження № 3/206/232/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

24.01.2025року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Малихіна В.В., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 за ч.3 ст.173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшов адміністративний протокол серії ВАВ № 351907 складений 27.12.2024 року відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Частиною 3 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також якщо воно вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Отже обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є вчинення правопорушення особою, яку протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Проте у фабулі суті адміністративного правопорушення не зазначена вказана кваліфікуюча ознака як повторність,тобто не зазначений склад правопорушення ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому суддя звертає увагу на те, що за п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, крім іншого, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім іншого, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До матеріалів справи не додано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини(справи «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02,«Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04, «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), де серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином з огляду на перелічене суд приходить до висновку, що протокол про виявлене правопорушення, який був складений посадовою особою, не відповідає вимогам закону, та підлягає поверненню для належного оформлення.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловлену у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14, згідно п. 24 якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення, а також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Керуючись ст. 256 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повернути до Відділу адміністративної практики департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Малихіна