Провадження № 3/644/93/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2025 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

судді Черняка В.Г.,

розглянувши матеріали по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець ЗСУ - військової частини НОМЕР_1 , навідник 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, солдат, зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2024 року о 21 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 знаходився в тимчасовому розташуванні підрозділу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний різких запах алкоголю, нерівна хода, агресивна поведінка, заплутана розмова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується поясненнями свідків та актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, до суду викликався належним чином шляхом направлення судової повістки та смс повідомлень.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, враховуючи, що клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надійшло, суд вважає можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення провести у відсутність ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Факти допущеногоОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення А4722 від 05.11.2024 року, підтверджуються зібраними по справі доказами, а саме:

- актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 05.11.2024 року;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 05.11.2024 року;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 05.11.2024 року;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 05.11.2024 року;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 05.11.2024 року;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2023 року;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.09.2024 року;

- копією військового квитка серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 вважає накласти адміністративне стягнення, у виді мінімального штрафу, передбаченому санкцією ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується доданими до матеріалів протоколу документами, останній підлягає звільненню від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч.3 ст. 172-20, ст. 276, ст. 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та піддати адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 гривень).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя В.Г. Черняк