Справа номер 237/4058/24
Номер провадження 3/237/769/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А., при секретарі судового засідання Ждановій А.І., за участю прокурора Корнієнко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_1 виданий Мар`їнським РВ ГУМВС України в Донецькій області 31.05.2016 р., місце роботи: Мар`їнська міська військова адміністрація Покровського району, посада: спеціаліст 1 категорії, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 87 від 04.10.2024 року, ОСОБА_1 , яка перебувала на посаді спеціаліста I категорії відділу документообігу та контролю управління з питань персоналу, організаційної роботи, документообігу та контролю Мар`їнської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, будучи відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, усупереч вимогам абз.2 ч.2 ст.45, п.2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону, несвоєчасно подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомленаналежним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Факт належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду підтверджується довідкою про доставку SMS - повідомлення щодо документу Судова повістка про виклики до суду на судові засідання, які були доставлені: 15.10.2024 19:34, 21.10.2024 10:25, 02.12.2024 09:40, 17.12.2024 15:37.

Повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася та оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, з урахуванням принципу судочинства зазначеного в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, судом було ухвалено за можливе та необхідне розглянути справу без особистої участі ОСОБА_1 задля прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченеч.1 ст. 172-6 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Частиною другою статті 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-6 КУпАП, розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п. 41 рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" заява N 3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, п. 27 рішення "Олександр Шевченко проти України" заява N 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" заява N 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення № 87 від 04.10.2024 та надала суду відповідний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Також, прокурор просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходе до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що згідно розпорядження Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області № 10-к від 24.09.2021 року ОСОБА_1 було призначено на посаду спеціаліста І категорії відділу документообігу та контролю міської військово-цивільної адміністрації. Відповідно до розпорядження Мар`їнської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № 192-од від 20.04.2022 року було перейменовано посаду «спеціаліста І категорії відділу документообігу та контролю управління з питань персоналу, організаційної роботи, документообігу та контролю міської військово-цивільної адміністрації» на «спеціаліста І категорії відділу документообігу та контролю управління з питань персоналу, організації роботи, документообігу та контролю міської військової адміністрації». Згідно розпорядження Мар`їнської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № 56-к від 20.05.2022 року ОСОБА_1 було звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу документообігу та контролю управління з питань персоналу, організаційної роботи, документообігу та контролю міської військової адміністрації з 23.05.2022 року.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст45 Закону №1700-VII, особи які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність зазначену у підпунктах «а», «в»,-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, забов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно з п.27 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настає до дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України про внесення змін до деяких законів України визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином присічним строком подачі декларації було 31.01.2024.

Так, ОСОБА_1 , яка 23.05.2022 припинила діяльність як спеціаліст І категорії відділу документообігу та контролю управління з питань персоналу, організаційної роботи, документообігу та контролю Мар`їнської військової адміністрації Покровського району Донецької області, 01.02.2024 о 10:29 подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 01.02.2024 подала декларацію яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування несвоєчасно.

Диспозицією ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність в даному випадку за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, стосовно ОСОБА_1 , складений 04.10.2024.

Таким чином, днем виявлення правопорушень є 04.10.2024, тобто той момент коли було достовірно встановлено, що у діях особи є склад правопорушення. Висновок про виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме сукупності його об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, яка уповноважена складати протокол про таке порушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Саме з дати його складання починає спливати строк накладення стягнення.

Вказане узгоджується з позицію Донецького апеляційного суду, яку викладено в узагальнені судової практики щодо дотримання місцевими загальними судами законодавства при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією за 2020 рік.

Вказана позиція також міститься у листі Касаційного кримінального суду Верховного суду №701/0/158-21 від 21.09.2021, яким надано роз`яснення на запит Донецького апеляційного суду.

В своєму рішенні від 04.01.2022 (справа №235/6045/21) Донецький апеляційний суд закріпив зазначену позицію на практиці.

Відповідно до Висновку від 10.11.2017 № 20 Консультативної ради європейських суддів (далі Висновок) однакове та уніфіковане застосування закону зумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність. З іншого боку, потреба в забезпеченні єдиного застосування закону не має ані призводити до негнучкості такого закону й до необґрунтованих обмежень у відповідному розвитку законодавства, ані ставити під сумнів принцип суддівської незалежності.

Як стверджується у Висновку, неодноразове ухвалення судових рішень, які суперечать одне одному, може створити ситуацію юридичної невизначеності, що спричинить зменшення довіри до судової системи, у той час як ця довіра є важливим елементом держави, що керується принципом верховенства права. Єдине застосування закону зумовлює довіру громадськості до судів та покращує громадську думку стосовно справедливості правосуддя.

Постанови суду, у яких вказано, що днем виявлення вчиненого адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, то для наявності об`єктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльність).

Для встановлення ознак складу цього правопорушення необхідно підтвердження одночасно ознак таких двох обставин: 1) наявність акту несвоєчасного подання е-декларації; та 2) відсутність поважних причин щодо неподання е-декларації у визначений законом строк.

Таким чином, з аналізу зазначених норм закону вбачається, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, є виявленим з дня коли про його вчинення суб`єктом декларування стало відомо посадовим особам компетентного органу, яким, за даною категорією справ, є не тільки Національне агентство з питань запобігання корупції, а і національна поліція.

На переконання суду диспозицією ч.4 ст. 38 КУпАП прямо передбачені строки накладення адміністративного стягнення з урахуванням дня виявлення правопорушення посадовими особами компетентного органу, а не з моменту здобуття можливості у посадової особи компетентного органу здійснити процесуальні дії за участі особи, яка вчинила правопорушення, що пов`язано з правовими наслідками при визначенні строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також з оцінкою доказів, щодо їх допустимості з огляду на отримання у межах цих строків.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченогочастиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік" з 1 січня 2025 розмір мінімального прожиткового мінімуму дорівнює 3028 гривень. Таким чином, розмір судового збору належний до сплати при притягненні правопорушника до адміністративної відповідальності дорівнює 605,60 гривні.

Керуючись ст.ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 283, 284, 285Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАПта накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Дніпровського апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Вікторія Анатоліївна Приходько