Справа № 243/144/25
Провадження № 3/243/383/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 210909 від 02.01.2025, 02.01.2025 о 10-04 год. в м. Миколаївка, по вул. Святомиколаївська, біля буд. 2, Краматорського району, Донецької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле авео номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Алкотестера Драгер та у медичному закладі водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.01.2025 представником особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Бутенко Д.В., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії АН № 1609364 від 23.01.2025 та договору про надання правової допомоги від 18.01.2025, подано заперечення на протокол, що обгрунтоване наступним.

Представник зазначив, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинення його працівниками поліції в процесі руху, зокрема відеозапис, що додається до протоколу такого не підтверджує. Також відеозапис починається під час спілкування 02.01.2025 о 09 годині 43 хвилин, а в протоколі поліцейським зазначено у фабулі час керування 10 годин 04 хвилин, тобто після включення портативної камери, що не відповідає події вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, як стверджує сам ОСОБА_1 , він знаходився у припаркованому автомобілі з вимкненим двигуном, коли до нього підійшли працівники поліції та попросили його пред`явити документи, на що він надав їм свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та водійське посвідчення, після чого представники запропонували йому нікуди не їхати на огляд та не проводити його на місці, а на камеру відмовитися від проходження огляду про що буде складено протокол та він сплатить штраф. Далі працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що треба зімітувати момент зупинки транспортного засобу на відеозапис, щоб ОСОБА_1 сів у власний автомобіль. Після проведення зйомки відеозапису працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 може бути вільний та протокол вони складуть без нього та наголосили, що він з`явиться в суд та йому дадуть лише штраф. Також водійське посвідчення вони не вилучали, від керування транспортним засобом його ніхто не відстороняв, права йому ніхто не роз`яснював, копію протоколу йому надано не було, що також не підтверджується і наданим відеозаписом.

Також представник зазначив, що сам протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у справі та не може свідчити про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також зауважив, що направлення на медичний огляд ОСОБА_1 не отримував та його ніхто з ним не ознайомлював, також у направленні поліцейський зазначив лікувальний заклад КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янського», якого у м. Слов`янськ не існує в загалі. Наявний на диску відеозапис також не може слугувати належним доказом, у розумінні до вимог ч. 1 ст. 99 КАС України.

На підставі викладеного, на думку представника, в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, а тому на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП просив закрити провадження по справі.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бутенко Д.В., в судовому засіданні підтримав зазначені у запереченнях на протокол обставини, просив провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав з підстав викладених представником у письмових запереченнях на протокол. Крім того зазначив, що у зазначений у протоколі час він автомобілем не керував, а перебував у ньому коли автомобіль був припаркований на узбіччі дороги з підстав аварійної зупинки. Також повідомив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а діяв по запропонованому представниками поліції сценарію щодо його керування та відмови від проходження огляду, оскільки представники запевнили його, що за такі дії нічого страшного не буде. Додатково зазначив, що протокол про адмінправопорушення працівники поліції при ньому не складали та з ним не ознайомлювали, а також права йому не роз`яснювали, на підставі чого просив суд закрити провадження по справі.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до приписів статей 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється, як основне джерело доказів.

В судовому засіданні встановлено, що на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 210909 від 02.01.2025, де в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено про відмову від надання пояснень, в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» зазначено відмовився від підпису.

Крім того, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такі відомості відсутні.

Вказана обставина підтверджується долученим до матеріалів справи відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом частин 1-3 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами та щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За вимогами п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6-7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Таким чином, із зазначеного слідує, що особи, які саме керують транспортними засобами та щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають відповідному огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або в медичному закладі.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27

Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що

само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою

приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення

транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає

використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою

функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в

нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою

адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на

місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності

ввімкненого двигуна.

Так, з долученого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення факту керування ОСОБА_1 02.01.2025 о 10-04 год. транспортним засобом Шевроле авео номерний знак НОМЕР_1 не вбачається.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений час вчинення адміністративного правопорушення 02.01.2025 року о10 годин 04 хвилин, а з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису встановлено, що він розпочатий під час спілкування з ОСОБА_1 02.01.2025 року о 09 годині 43 хвилин, що не відповідає події вчинення адміністративного правопорушення.

Зміст переглянутого відеозапису об`єктивно не підтверджує відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 210909 від 02.01.2025, а саме, не підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Направлення для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 02.01.2025 о 10-10 год. ОСОБА_1 , який міститься в матеріалах справи, у даному випадку не має доказового значення для правильного вирішення справи, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Долучений до матеріалів справи рапорт інспектора ВП № 4 Краматорського РУП, суд не приймає як належний та допустимий доказ, оскільки за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника ВП № 4 Краматорського РУП про законність своїх дій. Враховуючи те, що працівник поліції, який склав рапорт, є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Також відповідно до матеріалів справи свідки подій не залучалися.

Таким чином, такі дії працівників поліції судом розцінюються, як бажання у будь-якому випадку притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, за відсутності для цього законних підстав, вимога щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння могла була лише приводом для отримання відмови ОСОБА_1 та для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Манера спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , без чіткого роз`яснення прав та обов`язків, а також наслідків у разі вчинення особою тих чи інших дій, є неприпустимою, оскільки породжує в особи сумніви та двозначність щодо розуміння обставин, які склалися. Такі дії працівників поліції з ініціювання провадження призвели до несправедливості провадження в цілому.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин. Отже суддя виснував, що протокол складено на лише припущеннях та ставить під сумнів те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що органом поліції не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, отже, констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З огляду на вищенаведене, доходжу висновку про необхідність закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 40-1, ч.1 ст.130, 247, 283, 284, 286 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області І.Ю. Фалін