ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/428/25 Справа № 215/529/23 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні

за участю: секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

апеляційну скаргу адвоката Горовенка С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянку України; яка протягом року не притягалася до адміністративної відповідальності; тимчасово не працюючу; проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року встановлено, що23.01.2023р. о 01-25 год., за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_4 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не приділяє належної уваги до виховання дитини, не контролює її cтан, відсутні необхідні умови для життя.Своїми ОСОБА_6 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Горовенко С.В. ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_4 , оскільки справу було розглянуто за відсутності самої ОСОБА_3 , а про існування оскарженої постанови апелянту стало відомо лише наприкінці грудня 2024 року зписьмової відповіді Відділу превенції Криворізького РУЮ ГУНП в Дніпропетровській області на адвокатський запит (№014-X/2024 від 10.10.2024 р.) її представника в цивільній справі №197/474/23, адвоката Горовенка С.В., щодо невідкладного надання йому Криворізькою північною окружною прокуратурою результатів розгляду її скарги на неправомірні дії з боку інспектора сектору ювенальної превенції цього правоохоронного органу старшого лейтенанта поліції Микити Степанишина, спершу в питанні незаконного відібрання в неї, пізно увечері 22 січня 2023 року, її малолітньої доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та подальшого, уже вночі 23 січня 2023 року близько 00 год. 25 хв., самовільне поміщення останньої до стаціонару педіатричного відділення КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР», уже з її реєстрацією в ньому, як нібито покинутої матір`ю дитини.

Звертає увагу, що судовий розгляд даного адміністративного провадження у відношенні ОСОБА_2 , так і ухвалення щодо неї рішення про накладення адміністративного стягнення фактично відбулись у її відсутність, а про час і місце їх проведення останню в установленому законом порядку належно повідомлено так і не було, і це при тому, що апелянт завжди в категоричній формі заперечувала як свою вину у вчиненні даного правопорушення, так і наявність необхідних підстав для позбавлення її батьківських прав, в тому числі й щодо цієї малолітньої дитини під час розгляду на сьогодні Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільної справи №197/474/23 запред`явленим до неї, а також її чоловіка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позовом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про позбавлення їх обох батьківських прав щодо їх меншої спільної доньки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та старшого малолітнього сина апелянта - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також призначення останнього опікуном вказаних малолітніх дітей та стягнення з обох відповідачів на його користь аліментів на їх утримання на період до досягнення ними свого повноліття.

В апеляційній скарзі просить провести повний апеляційний перегляд складених щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 184 КУпАП, з подальшим скасуванням у цій справі постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2023 року та закриттям даного провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності в діях апелянта складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що первісні матеріали щодо ОСОБА_1 адміністративного провадження за ч. 1 ст. 184 КУпАП, які були складені працівником ювенальної поліції та мали б в обов`язковому порядку перед їх направленням до суду попередньо перевірятись вищим керівництвом на предмет дотримання чинному законодавству. Та, які після їх розгляду по суті в судовому засіданні за відсутності ОСОБА_3 , з накладенням на останню адміністративного стягнення у вигляді попередження, взагалі не містять жодних пояснень чи обґрунтувань даній невідповідності їх діючому законодавству, на що суд 1-ї інстанції не звернув увагу та не надав будь-якої оцінки.

Звертає увагу, що судом не враховано факт несвоєчасного складання протоколу за ч. 1 ст. 184 КУПАП відносно ОСОБА_1 ; умисне невручення копії протоколу особі, щодо якої він складався, а також не вжиття заходів щодо з`ясування її дійсного місця проживання; відсутність у вказаних вище адмінматеріалах її належних пояснень, що мали в обов`язковому порядку бути відібрані у неї щонайменше перед складанням даного протоколу, а не лише в момент незаконного відібрання у матері її малолітньої дитини, й інші. Вважає, що це свідчить про свідоме та умисне приховування керівництвом Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області не лише самих перелічених вище протиправних дій їх працівника, а й фактично вчиненого останнім у відношенні малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такого кримінального правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 2 ст. 146 КК України. Вважає, що такі дії привели до сфальшування у відношенні ОСОБА_4 даних адміністративних матеріалів.

Звертає увагу, що ОСОБА_4 фактично не проживала зі своєю сім`єю в зазначеній в протоколі про адміністративне правопорушення міській квартирі, з якої їх примусово виселили на вулицю одночасно з вилученням у них малолітньої дитини 22.01.2023 року. Проте, знаючи про це, представник поліції умисно зазначив в протоколі саме недійсну адресу, на яку суд тричі (13.02.,16.03. та 11.04.2023 р.) нібито надсилав повістки про виклик ОСОБА_4 до суду.

Наполягає, що судом 1-ї інстанції допущено істотні розбіжності описової частини оскаржуваної постанови суду, а також їх очевидна невідповідність фактичним обставинам цієї справи, що свідчить про порушення судом 1-ї інстанції передбачених статтею 1 КУпАП завдань адміністративного судочинства, в частині забезпечення охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу захисника Горовенка С.В. в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Адвокат Горовенко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Висновки суду:

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 18 квітня 2023 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана через підсистему «Електронний суд» 06 січня 2025 року,тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення або отримання копії оскарженої постанови суду ОСОБА_1 або її захисником, а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Горовенка С.В. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи оскаржену постанову у справі про визнання ОСОБА_4 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суддя суду 1-ї інстанції виходив із того, що вина останньої у вчинені інкримінованого їй адміністративного правопорушення доведена повністю та підтверджена сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи.

Проте, з таким рішенням судді суду 1-ї інстанції не можна погодитись з огляду на наступне.

Для висновку про винність особи у вчиненні того чи іншого адміністративного правопорушення необхідно доведення наявності всіх ознак складу такого правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ст.184 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки вказує на те, що відповідальність настає в разіухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків. Тобто потребує визначення кола обов`язків батьків, які встановлені іншими нормами закону.

Статтею 150 Сімейного кодексу України, визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Із матеріалів справи вбачається, що працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 надали такі докази: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, історію розвитку дитини, копію паспорту

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 083340 від 01.02.2023 року та встановлено в оскарженій постанові суду, а саме: 23.01.2023 р. о 01-25 год., за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_4 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не приділяє належної уваги до виховання дитини, не контролює її стан, відсутні необхідні умови для життя. Своїми діями ОСОБА_4 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП

Разом з тим, аналізуючи вказаний протокол та висновки суду 1-ї інстанції, апеляційний суд звертає увагу на те, що у цих документах не зазначено саме у чому виявилось ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, не приділення належної уваги до виховання дитини, відсутність контролю її стану та не забезпечення необхідних умов для життя дитини. Тобто, опис дій ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскарженій постанові судді, які були розцінені, як адміністративне правопорушенння, носить не конкретизований характер, чим порушує право ОСОБА_1 на захист та ставить під сумнів висновок судді про винність цієї особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, оскільки не зазначені конкретні дії особи, які утворюють склад правопорушення.

Обгрунтовуючи висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, суддя у оскарженій постанові послався на такі докази: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, історію розвитку дитини, копію паспорту.

Проте, судді лише перелічив лише джерела доказів, а не самі докази, тобто будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суддею не зазначено які саме фактичні дані містяться у зазначених джерелах доказів, та які обставини, що стосуються суті справи, вони підтверджуються.

Тобто, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, ніяким чином в оскарженій постанові не обгрунтовані.

Таким чином, оскаржена постанова судді є необгрунтованою та підлягає скасуванню.

За приписами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи документи, які долучені до справи слід зазначити наступне:

Протокол про адміністративне правопорушення хоча і зазначено ст. 251 КУпАП, як джерело доказів, проте викладені у ньому фактичні обставини вчинення правопорушення є висновком особи, яка склала цей протокол і потребують підтвердження іншими доказами в їх сукупності.

З рапортів працівників поліції ( а.с. 5-7) вбачається, що працівників поліції було викликано сусідкою у зв`язку з тим, що за адресою АДРЕСА_2 , голосно та часто плакала дитина. Первинно наряду поліції не вдалося проникнути в приміщення вказаної квартири. В послідуючому працівники поліції з вказаного житла забрали дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для передачі її соціальним службам. Батько дитини ОСОБА_8 , не встановивши місце знаходження доньки, подав заяву про її зникнення. В послідуючому ОСОБА_8 повідомлено, що дитина знаходиться під наглядом лікарів.

Тобто, у вказаних рапортах не міститься будь-яких даних про умови життя дитини чи про будь-які дії про те, що ОСОБА_1 не приділяє належної уваги до виховання дитини, не контролює її cтан.

Із долученої медичної картки новонародженого на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається лише перебування дитини у відділенні постнатального виходжування новонароджених з 02.12.2022 р. по 09.12.2022 року, у ВІТН з 09.12.2022 р. по 10.12.2022 року, що ніяким чином не свідчить про порушення ОСОБА_1 встановлених ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків.

Інші долучені документи ніяк не підтверджують ті обставини, які повинні бути з`ясовані у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків у матеріалах справи відсутні та працівниками поліції, на яких покладається обов`язок щодо збирання доказів, не надано.

Таким чином, вважаю, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставівикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Горовенку С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Апеляційну скаргу адвоката Горовенка С.В.задовольнити.

ПостановуТернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 рокупро притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, скасувати.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП

Постанова апеляційного суду набираєзаконноїсилинегайнопісляїївинесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин