П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , працюючого водієм в ТОВ «Київський стандарт», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 909710 від 28.11.2024 року: 28.11.2024 року о 10 год. 10 хв. Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, буд.251, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «АВ СПЛАВ С2АВ07G09-6123» н.з. НОМЕР_3 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечив та пояснив, що не знав про те, що мало місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки під час роз`їзду з зустрічним автомобілем, з автомобіля ОСОБА_1 впав лід, чого під час руху ОСОБА_1 не міг бачити, тому останній продовжив рух, а про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 дізнався вже від працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази, що містяться в справі, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.10 (а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП є умисел на вчинення вказаного правопорушення.

Судом встановлено, що 28.11.2024 року о 10 год. 10 хв. в м. Біла Церква по вул. І. Кожедуба, поблизу буд.251, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «АВ СПЛАВ С2АВ07G09-6123» н.з. НОМЕР_3 , перед виїздом не вжив заходів щодо огляду автомобіля, внаслідок чого відбулось падіння з даху транспортного засобу льоду, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля «Renault Master» н.з. НОМЕР_4 , який рухався у зустрічному напрямку, однак не бачивши та не зрозумівши, що відбулась дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_1 продовжив рух та залишив місце пригоди.

Враховуючи встановлені обставини, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 не усвідомлював, що він здійснив дорожньо транспортну пригоду та як наслідок залишив місце пригоди.

За вказаних обставин, в даному випадку у ОСОБА_1 був відсутній умисел на умисне залишення місця ДТП.

При цьому, суддя зауважує, що відсутність умислу на умисне залишення місця ДТП виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи вищевикладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 122-4, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь