П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

25.12.2024 року близько 05.20год. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на відстані 300 метрів від лінії державного кордону в напрямку 696 прикордонного знаку прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », чим вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України в Республіку Польща поза встановленим пунктом пропуску, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2. ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Санкція частини другої даної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Факт адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, копією постанови за ч.1 ст.204-1 КУпАП, протоколом затримання, письмовими поясненнями із визнання вини особою.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях правопорушника наявні ознаки незаконного перетинання (або спроба незаконного перетинання) державного кордону України, вчинені повторно.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність для ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність повторність.

Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу передбаченому санкцією ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот)грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) 60коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина