Справа №345/6809/24
Провадження № 3/345/39/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2025 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Гапоненко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

8 грудня 2024 щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, серія № ЕПР1 №191622.

У цьому протоколі зазначено, що 08.12.2024 о 14 год 09 хв в с. Пійло по вул. Львівська, 62км, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Опель віваро д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з твариною (кінь) внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, і вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Захисник адвокат Кузик В.І. подав клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовує тим, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. 8 грудня 2024 року ОСОБА_1 , рухаючись на власному автомобілі Опель Віваро д.н.з НОМЕР_2 автомобільною дорогою національного значення Н10 Стрий -Івано-Франківськ Чернівці з м. Калуш у напрямку м. Долина, та під`їжджаючи до населеного пункту Пійло побачив перед собою раптову появу коня, який стрибнув з дороги з поля прямо на передню частину керованого ним автомобіля. Із фотографій автомобіля зроблених на місці ДТП слідує, що бампер передня решітка є неушкодженими, що виключає лобове зіткнення автомобіля з твариною (конем). Як вбачається із схеми ДТП основний удар тварини (коня) із автомобілем прийшовся в ділянку між верхньою частиною капота та лобовим склом авто, що підтверджує пояснення водія про раптову появу коня та відповідно неможливості за таких обставин уникнення зіткнення із ним, що в свою чергу виключає можливість кваліфікувати дії водія як не врахування дорожньої обстановки. Складаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 191622 від 08.12.2024 року відносно ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції Базюк М.І, не звернув уваги, що пошкоджений транспортний засіб якій належить притягуваному не є наслідком порушення ПДР ним. Згідно схеми ДТП на даному відрізку дороги відсутнє дорожнє огородження вздовж проїзної частини, а погоничам тварин забороняється рухатися по автомобільних дорогах державного значення за можливості рухатися автомобільними дорогами місцевого значення. У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення слід було скласти на власника тварини (коня), який залишив тварину без нагляду. Отже, ОСОБА_1 , не міг відреагувати на раптову появу тварини (коня), який був залишений без нагляду та стрибнув на автомобіль з дороги з поля під час його руху по дорозі національного значення, тому в діях притягуваного відсутній склад правопорушення, передбачений статтею 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Кузик В.І., не з`явився, подав до суду клопотання в якому просить справу розглядати у їх відсутності, просить справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суддя, враховуючи всі обставини справи, письмові пояснення захисника адвоката Кузик В.І., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено Правилами дорожнього руху, згідно пункту 1.3 якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно п.п. 1.4, 1.5 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», смуга відведення це земельна ділянка, що надається в установленому порядку для розміщення автодороги.

Складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Складовими автомобільної дороги загального користування за межами смуги відведення є: архітектурне облаштування; споруди, призначені для збереження автомобільних доріг і контролю дорожнього руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; поромні переправи, снігозахисні споруди, протилавинні і протиселеві споруди; уловлювальні з`їзди; нагірні канави; випарні басейни; відкриті та закриті дренажні системи (стаття 9 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Згідно п. 7.7 ПДР України, особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється: а) рухатися по автомобільних дорогах державного значення (за можливості рухатися автомобільними дорогами місцевого значення); б) використовувати вози, не обладнані світлоповертачами, без ліхтарів у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості; в) залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх; г) вести тварин по дорогах з удосконаленим покриттям, якщо поруч є інші дороги; г) переганяти тварин по дорогах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості; д) переганяти тварин через залізничні колії і дороги з удосконаленим покриттям поза спеціально відведеними місцями.

Аналіз наведених положень Правил дорожнього руху, дає підстави для висновку, що особа, котра являється погоничем свійської тварини (коня) та залишаючи таку під час випасання на пасовищі без належного нагляду, повинен був вжити всіх заходів для неможливості її виходу на проїжджу частину автодороги та спричинення нею аварійної обстановки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, описаних у протоколі.

Згідно з пояснень викладенх адвокатом Кузик В.І. вбачається, що ОСОБА_1 , не міг відреагувати на раптову появу тварини (коня), який був залишений без нагляду та стрибнув на автомобіль з дороги з поля під час його руху по дорозі національного значення. Як вбачається з фотографій, доданих до матеріалів справи, основний удар тварини (коня) із автомобілем прийшовся в ділянку між верхньою частиною капота та лобовим склом авто, що підтверджує пояснення водія про раптову появу коня та відповідно неможливості за таких обставин уникнення зіткнення із ним.

Крім того, згідно пояснень від 08.12.2024 доданих до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебувала в автомобілі Опель віваро д.н.з. НОМЕР_2 в момент зіткнення з твариною, зазначила, що кінь вибіг несподівано в цей час ОСОБА_1 різко натиснув на педаль гальма, відбувся сильний удар.

З пояснень від 08.12.2024 доданих до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебувала в автомобілі Опель віваро д.н.з. НОМЕР_2 в момент зіткнення з твариною, зазначила, що ОСОБА_1 різко натиснув на педаль гальма і вона по інерції вдарилася до переднього сидіння під час цього вона почула удар по кузову автомобіля, побачила, що це кінь, який раптово вибіг на дорогу.

Як вбачається з відеоматеріалів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення на даному відрізку дороги відсутнє дорожнє огородження вздовж проїзної частини, а погоничам тварин забороняється рухатися по автомобільних дорогах державного значення за можливості рухатися автомобільними дорогами місцевого значення, а також в порушення вимог п. 7.7 ПДР України, особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх. Отже ДТП не є наслідком порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху,

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабар проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 164, 247, 283-287 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: