Справа № 643/370/25
Провадження № 3/643/755/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Афанасьєв В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

10.01.2025 о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинила економічне насилля відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, з 2020 року умисно та свідомо самоусунулась від забезпечення дитини одягом, їжею, будь-яким іншим майном, погрожує висилити з квартири, позбавити спадку, позбавити грошових коштів, чим залишила дитину фактично без догляду та піклування, чим порушила п. 4 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена своєчасно та належним чином.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив вчинення своєю матір`ю ОСОБА_1 економічного насилля відносно нього.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Одночасно за ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 031107 від 10.01.2025, заявою ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 наданими працівникам поліції, формою оцінки ризиків, поясненнями ОСОБА_2 , наданими судді, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його матір`ю є ОСОБА_1 .

Вказані докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. Дії уповноважених посадових осіб, що складали адміністративний матеріал, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Отже, на виконання приписів ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме, вчинення домашнього насильства економічного характеру, вчинене стосовно неповнолітньої особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуально рішення, суддя дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме, домашнє насильство, вчинене стосовно неповнолітньої особи.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує приписи ст. 23 КУпАП, якими визначено, що адміністративне стягнення застосовується не тільки з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, й бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушниці, ступень її вини та ставлення до вчиненого, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

З урахуванням наведеного з ОСОБА_1 має бути стягнуто судовий збір у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 34, 35, 40-1, 173-2, 245, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок, який стягнути на користь держави (номер рахунку (ІBAN): UA0020649; код класифікації доходів бюджету: 21081100, отримувач: ГУК Харків обл/МТГ Харків/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 в разі не сплати штрафу у строк встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О. Афанасьєв