Справа № 462/180/25
ПОСТАНОВА

29 січня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02 січня 2025 року о 09:20 год. у м. Львові на пл. Двірцева, 1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі автомобілем марки «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 без державної реєстрації суб`єкта господарювання та ліцензії на провадження даного виду діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Відповідно до ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №0003492 від 02.01.2025, поясненнями наданими у суді.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до переконання, що вина правопорушника доведена, дії за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, однак, враховуючи особу правопорушника, його майновий стан, те, що він не працює, не має постійного джерела доходу та конкретні обставини справи, з врахуванням положень ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 22, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, звільнивши від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.