Справа № 632/2048/24
провадження №3/632/9/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року місто Златопіль

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., за участю захисника Вовнянка С.І., розглянувши справу, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2024 року о 00 годин 07 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці Єдності, зокрема поблизу будинку № 3, що розташований у 3-му мікрорайоні міста Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу поліцейським із виростання спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest 6810 Drager, так і у закладі охорони здоров`я, відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам поліцейських при виконанні ними службових обов`язків за наступних обставин.

Так, 29 листопада 2024 року о 00 годин 07 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці Єдності, зокрема поблизу будинку № 3, що розташований у 3-му мікрорайоні міста Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом - автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, на законну вимогу поліцейського надати документи, що посвідчують особу, для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП або назвати повні данні про себе, відмовився, намагався залишити місце події, чим здійснив злісну непокору законним вимогам поліцейських.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, за наведених вище обставин, не визнав.

При цьому ОСОБА_1 у своїх усних та письмових поясненнях зазначив, що 29 листопада 2024 року близько 00 годин 00 хв., після того як він вечором 28 листопада 2024 року на прохання про допомогу відвіз додому свою знайому разом із її малолітньою дитиною та надав допомогу у буксируванні її несправного автомобіля, перебуваючи на вулиці Єдності у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За цих обставин місця і часу його наздогнав службовий автомобіль патрульної поліції з якого, із використанням проблискових маячків та звукового сигналу, йому був поданий сигнал про зупинку.

Після зупинки до нього підійшли працівники поліції та повідомили про необхідність надати документи, а також заявили, що у них є підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки їм було начебто чути запах алкоголю з порожнини рота. Будь-яких інших ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції йому не назвали. Працівники поліції йому не представилися, причину зупинки не повідомили. Лише на його, ОСОБА_1 , вимогу, один із поліцейських надав йому документ, але це не було посвідчення поліцейського.

При цьому ОСОБА_1 повідомив, що він документи не надав.

Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використання спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер». Від проходження огляду він не відмовлявся. Посвідчення водія хотів показати в «Дії».

Разом із цим ОСОБА_1 повідомив, що його доставили у відділ поліції у зв`язку із тим що він начебто не виконував вимог поліцейського. У відділенні поліції він також не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але газоаналізатор «Драгер» йому не надали як і не надали на його вимогу сертифікат на зазначений технічний засіб.

Водночас, ОСОБА_1 вказав, що у нього склалося враження, що поліцейські навмисно його провокували відмовитися проходити огляд. На відеозаписі, що наданий до суду, цього не зафіксовано.

Обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а дії поліцейських під час складання протоколу, на думку ОСОБА_1 , є неправомірними, та такими, що порушують норми діючого законодавства виходячи з наступного.

Ніяких підстав для зупинення його транспортного засобу, що передбачені ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», у поліцейських не було. Як не було і інформації, що свідчить про порушення ним, як власником транспортного засобу, митних правил, виявлених митними органами відповідно до Митного кодексу України, за наявності яких поліцейський згідно із ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний зупинити транспортний засіб.

Також поліцейський не виконав вимоги ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема не проінформував його про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених у цій статті Закону.

Вважає, що оскільки поліцейські зупинили його незаконно, то вони не мали права та законних підстав вимагати у нього надати документи, зокрема посвідчення водія, а також пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того ОСОБА_1 зазначив, що незаконні дії працівників поліції не можуть у майбутньому породжувати законних вимог до особи.

За таких обставин, в силу доктрини «плодів отруєного дерева» та з огляду на те, що обвинувачення має ґрунтуватися виключно на законних діях поліцейських. Незаконні дії поліцейських щодо зупинки автомобіля роблять й незаконними подальші вимоги поліцейських до водія про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння, а тому, відмова водія від незаконної пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з причин його незаконної зупинки не може бути карною за ст. 130 КУпАП. Аналогічно не може вважатись огляд водія на стан сп`яніння у випадку незаконної зупинки.

До того ж ОСОБА_1 зазначив, що права йому не роз`яснювалися, на прохання запросити його адвоката було відмовлено, а лише одним із поліцейських було сказано «адвокат їде із Лозової». Тимчасове затримання його транспортного засобу поліцейськими не проводилось, таким чином у поліцейських не було підстав вважати, що ним вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання поліцейських на порушення мови не є доказом, оскільки під час хвилювання, у зв`язку із наявністю хронічних захворювань, у нього відбувається порушення мови.

Відеозаписи надані суду у якості доказів не є безперервними, всіх подій, які відбувалися за його участю в ніч з 28 на 29 листопада 2024 року, у повному обсязі не містять, та містять лише ті події які вигідні для працівників поліції, його ж пояснення, зауваження та клопотання «вирізані» з вказаного відеозапису.

З цих підстав, як вважає ОСОБА_1 , вказаний доказ не може бути прийнятий судом до уваги.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не повідомлено, що справу буде розглянуто у строки, передбачені ст. 277 КУпАП.

Це позбавило його можливості скористатися правовою допомогою.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений не під відеозапис.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд провадження по справ про адміністративне правопорушення відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім того ОСОБА_1 вказав, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП не відповідають дійсності, а дії поліцейських під час складання протоколу є неправомірними, та такими, що порушують норми чинного законодавства.

Під час складання цього протоколу права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, йому також роз`яснені не були, не було повідомлено, що справу буде розглянуто у строки, передбачені ст. 277 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст. 185 КУпАП є банкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення він вчинив, у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала його злісна непокора такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Наявний в матеріалах справи відеозапис не відображає всіх обставин події, так само не підтверджує фактів викладених у протоколі.

Ці обставини, як вказав ОСОБА_1 , свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повні мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просить суд також закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник Вовнянко С.І. підтримавши позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наполягав на закритті провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю як складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і як складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, з огляду на порушення Закону, що були допущені поліцейськими при оформлені матеріалів про адміністративні правопорушення, про які зазначено вище.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, іншими документами, тощо.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; ст. 185 КУпАП - злісній непокорі законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, за обставин, викладених у цій постанові, підтверджується сукупністю наступних, досліджених судом доказів.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив той факт, що 29 листопада 2024 року близько 00 годин 00 хв. він перебуваючи на вулиці Єдності у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування зазначеним вище транспортним засобом, та був зупинений поліцейськими.

При цьому ОСОБА_1 підтвердив і те, що за наведених обставин поліцейський висунув йому вимогу пред`явити документи, які він поліцейському не надав, а потім зазначивши про наявність у нього, як водія, ознак алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу.

Разом із цим, наведені вище пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з об`єктивними даними зафіксованими у відеозаписах з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Так, згідно із відеозаписом № 1 29 листопада 2024 року у період з 00 годин 07 хв. 25 сек. по 00 годин 08 хв. 42 сек. ОСОБА_1 перебуваючи у тому числі й на вулиці Єдності у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

О 00 годин 08 хв. 43 сек. був зупинений екіпажем патрульної поліції, шляхом подання сигналу проблисковими маячками синього і червоного кольору, з одночасним поданням спеціального звукового сигналу, біля будинку № 3, що розташований у 3-му мікрорайоні міста Златопіль Лозівського району Харківської області, куди він повернув з вулиці Єдності.

При цьому ОСОБА_1 одразу вийшов із автомобіля та намагався залишити місце події - стоянки транспортного засобу. На місці зупинки залишився лише через вимоги та переслідування поліцейських.

Водночас, поліцейські повідомили ОСОБА_1 й причину зупинки, яка полягала в тому, що він порушив комендантську годину, зокрема пересувався містом на автомобілі під час комендантської години.

Таким чином, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника про те, що під час зупинення транспортного засобу працівниками поліції було порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», якими передбачено чіткий перелік підстав зупинення працівниками поліції автомобілів, є необґрунтованими.

Дійсно, свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинення автомобіля повино відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та Правил дорожнього руху.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Однак, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисником не враховано тієї обставини, що згідно матеріалів справи автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений о 00 годин 08 хв. 43 сек., тобто під час дії комендантської години у Харківській області.

Згідно із Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовжений, зокрема до 08 лютого 2025 року.

Рішенням начальника ХОВА від 22 грудня 2022 року у місті Харкові та Харківській області встановлено комендантську годину з 23.00 год. до 05.00 год.

Визначення терміну комендантська година міститься у пункті 5 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а саме: це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Без перепусток під час комендантської години на вулицях та в інших громадських місцях дозволено перебування та рух транспортних засобів Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС а також транспортним засобам спеціалізованого призначення, які виконують невідкладне службове завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

Відповідно до п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою КМ України №1456 від 29 грудня 2021 року, що набрала чинності 26 січня 2022 року, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, в тому числі перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

За наведених обставин, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника про незаконність дій працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу, у тому числі про відсутність підстав для зупинення транспортного засобу, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», суд визнає безпідставними, оскільки відповідно до матеріалів справи вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено під час здійснення керуванням транспортним засобом на території де запроваджено комендантську годину у період її дії, а не в умовах загального контролю дорожнього руху.

До того ж, відповідно до ст. ст. 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 130, 255, 266 КУпАП, вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський є спеціально уповноваженою особою на зупинення транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Предметом розгляду суду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія.

Законність підстав для зупинення транспортного засобу не охоплюється диспозицією статті 130 КУпАП, тобто не є предметом доказування у справі за цією нормою КУпАП, і дії поліцейських щодо законності таких підстав, можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається із відеозапису № 1 поліцейські повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього такої ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота та тричі запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння - двічі на місці зупинення транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager, та один раз у закладі охорони здоров`я.

У свою чергу ОСОБА_1 дійсно заявляв, що він не відмовляється, однак від чого конкретно поліцейським не повідомив.

При цьому ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції активних дій, які б свідчили про бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не вчинив, від відповідей на конкретні запитання про бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ухилявся, законні вимоги поліцейських не виконував. Такі дії ОСОБА_1 , на переконання суду, поліцейськими обґрунтовано розцінені як ухилення водія від виконання своїх обов`язків, зокрема вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5. Правил дорожнього рух, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

За таких обставин суд визнає неспроможними доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також про те, що поліцейськими не було забезпеченого проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинення транспортного засобу, із використанням спеціального технічного засобу.

Водночас, суд зазначає, що жодних об`єктивних перешкод для проходження такого огляду у ОСОБА_1 не було.

Крім того із відеозапису № 1 вбачається, що на вимогу поліцейського ОСОБА_2 , який представився, пред`явив службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, ОСОБА_1 , який фактично відмовся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, документи, що посвідчують його особу, не надав.

Із відеозапису № 2 вбачається, що на вимогу поліцейського Котляренка О.М. водій ОСОБА_1 своє прізвище, ім`я та по-батькові йому не повідомив, документи, що посвідчують його особу не надав.

При цьому ОСОБА_1 був повідомлений поліцейським, що у разі не виконання його вимог він буде затриманий у порядку ст. 260 КУпАП, та доставлений до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, для встановлення особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення, що в подальшому й було здійснено, оскільки ОСОБА_1 , після відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, жодних документів, що посвідчують його особу як у паперовому, так і електронному виді, поліцейським не надав, свої особисті данні, які б дали змогу поліцейським ідентифікувати його особу та скласти щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, не повідомив.

Разом із цим, після повідомлення ОСОБА_1 про те, що він затриманий у адміністративному порядку для встановлення його особи, складання протоколу про адміністративне правопорушення, та пропозиції поліцейського пройти до службового автомобіля для доставки у територіальне відділення поліції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимоги поліцейського не виконала, пручалася, відходила від місця події.

У той же час, суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про те, що він хотів надати поліцейським посвідчення водія у «Дії», оскільки із відеозапису № 2 вбачається, що на відповідні вимоги поліцейського, за наявності достатнього часу, водій цього не зробив та навіть не повідомив поліцейським свої прізвище, ім`я та по-батькові, що вказує на те, що останній намагався приховати дані, які дозволять поліцейським ідентифікувати його особу.

Згідно із відеозаписом № 3 особу водія було встановлено у ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, ним виявився ОСОБА_1 .

Також останньому було повідомлено, що відносно нього будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, та за ст. 185 КУпАП - злісну непокору законним вимогам поліцейських при виконанні ними службових обов`язків, яка полягає у ненаданні документів, що посвідчують особу, для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Із відеозаписів № 4 та № 5 вбачається, що ОСОБА_1 , який перебував у відділенні поліції, було запропоновано ознайомитись з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також проінформовано, що про його затримання повідомлено центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Також ОСОБА_1 було надано змогу запросити обраного ним захисника, зокрема зателефонувати останньому.

Крім того, із зазначених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 від ознайомлення із протоколами про адміністративні правопорушення та протоколом адміністративного затримання, відмовився, посилаючись на відсутність захисника.

Окрім наведеного із досліджених під час судового розгляду відеозаписів вбачається, що жодних зауважень щодо процедури складання протоколу про адміністративне затримання, а також протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не мав, про свій незадовільний стан здоров`я, прояви якого могли бути розцінені як ознаки алкогольного сп`яніння, не повідомляв.

Правом на надання письмових пояснень не скористався.

Зі змісту рапорту інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 , який міститься у справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що 29 листопада 2024 року близько 00 годин 07 хв., в ході патрулювання на службовому автомобілі міста Златопіль, ним у складі ГРПП, спільно з поліцейським Дмитром Перевєрзєвим, під час дії комендантської години було зупинено автомобіль Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В ході спілкування у водія зазначеного транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови.

У зв`язку із наведеним водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу або у закладі охорони здоров`я.

Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

За таких обставин водію було повідомлено, що за порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху, відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому на законну вимогу надати документ, що посвідчує його особу, та назвати повні дані про свою особу, для складання протоколу про адміністративне правопорушення за наведеною вище статтею КУпАП, водій відреагував відмовою та намагався покинути місце події.

За таких обставин, водій згідно із ст. ст. 260, 261 КУпАП був затриманий та доставлений до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, де було встановлено його особу ним виявився ОСОБА_1 .

У відношенні останнього були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, та винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно із актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду із використанням газоаналізатора Alcotest 6810 Drager, відмовився.

Відповідним протоколом серії АПЗ18 № 047898 від 29 листопада 2024 року підтверджується факт адміністративного затримання у порядку ст. 261 КУпАП о 00 годин 20 хв. ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, для встановлення особи та складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Водночас, із змісту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про право та можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», однак ОСОБА_1 від посвідчення цього факту, шляхом здійснення власноручного підпису, відмовився.

За таких обставин, враховуючи те, що працівниками поліції про затримання ОСОБА_1 був повідомлений центр безоплатної вторинної допомоги, останньому була надана можливість зв`язатися із обраним захисником по телефону, що підтверджується відеозаписами, суд вважає безпідставними доводи захисника про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не були роз`яснені її права про які вказано вище та не забезпечено право на захист.

До цього ж суд зауважує, що а ні КУпАП, а ні Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» не покладає на поліцейського обов`язок складати матеріал про адміністративне правопорушення щодо затриманої особи лише після прибуття захисника та у його присутності, очікувати на прибуття захисника, а також запрошувати та забезпечувати прибуття захисника, обраного особою, яка затримана та відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення. Більш того мета, яку передбачає адміністративне затримання, у даному випадку встановлення особи та складання протоколів про адміністративне правопорушення, повинна була бути досягнута протягом трьох годин строк на який у загальному порядку, відповідно до ч. 1 ст. 263 КУпАП, може бути затримана особа.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 поліцейський СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, пояснив суду, що в ніч на 29 листопада 2024 року він перебував на чергуванні.

Під час здійснення патрулювання у місті Златопіль Лозівського району Харківської області був виявлений автомобіль Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки зазначений транспортний засіб рухався під час дії комендантської години, у тому числі по вулиці Єдності, то він був зупинений екіпажем патрульної поліції у складі інспектора ОСОБА_3 та поліцейського Дмитра Перевєрзєва, поблизу будинку № 3 у 3-му мікрорайоні.

Одразу ж на місце зупинки під`їхав він та поліцейський Бондаренко В`ячеслав другий екіпаж.

Автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював керування, як згодом було встановлено у територіальному відділенні поліції, після затримання водія у адміністративному порядку, ОСОБА_1 .

Під час спілкування з водієм автомобіля Audi 80 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, про що йому й було повідомлено.

За таких обставин водію, зокрема і ним, свідком, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу із використання спеціального технічного засобу або у закладі охорони здоров`я КНП «Первомайська ЦРЛ».

У свою чергу водій не давав чіткої відповіді про те чи буде він проходити огляд чи ні, а також не повідомляв який вид огляду він бажає пройти, при цьому його дії свідчили про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння він проходити не буде.

Також свідок наголосив, що поведінка водія свідчили про те, що він намагається уникнути чіткої відповіді та фактично відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням такої поведінки, а також того, що водію неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такі його дії були розцінені як ухилення водія від виконання своїх обов`язків, зокрема вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки такими своїми діями водій вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, йому було запропоновано надати документ, що посвідчує його особу, для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, або повідомити дані про свою особу.

У зв`язку із тим, що ці неодноразові вимоги поліцейських водій не виконав було здійснено його адміністративне затримання з метою встановлення його особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В подальшому водій був доставлений до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, де було встановлено його особу, як зазначено вище, ним виявися ОСОБА_1 .

Про адміністративне затримання був складений відповідний протокол та повідомлено центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згодом у територіальному відділенні поліції щодо ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Про це ж у судовому засіданні повідомив свідок ОСОБА_3 інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, який склав протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пункт 1.3. розділу 1 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9. розділу 1 Правил дорожнього руху визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом ст. 266 КУпАП, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), зазначеної Інструкції - вимога з боку поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України пройти огляд, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння, може мати місце лише у випадку, коли є підстави вважити, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого перелічені у п. 3 Інструкції.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із сукупності наведених вище доказів, а також протоколу про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2024 року - серія ЕПР1 № 184392, вбачається, що поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 будучи особою, яка здійснювала керування транспортним засобом, мав такі ознаки алкогольного сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови.

За таких обставин у поліцейського (поліцейських) було достатньо підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що давало йому (їм) право вимагати від нього як особи, яка керувала транспортним засобом, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу породжувало відповідний обов`язок для водія ОСОБА_1 , що передбачено пунктом 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху.

Згідно із положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають, окрім іншого, у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, які на даний час визначені наведеною вище Інструкцією.

Згідно із пунктами 3, 6, 8 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом із цим пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Дослідивши наведені вище докази у їх сукупності суд розцінює дії ОСОБА_1 як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, зокрема суддями міськрайонних судів, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, окрім іншого, за ст. 130 та ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Пунктом 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейські підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, у тому числі статтею 130 КУпАП.

Пунктами 1, 4 Розділу ІІ, пунктами 1, 3 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, яка встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачено, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

У разі вчинення адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення.

З метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо його складення є обов`язковим, порушника може бути доставлено до органу поліції.

У випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, установлення особи, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов у справах про адміністративні правопорушення допускається адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів.

Окрім наведених доказів, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, підтверджується сукупністю даних протоколів про адміністративні правопорушення від 29 листопада 2024 року, що були складені поліцейським на підставі ст. ст. 254, 255 КУпАП, пункту 5 розділу І, пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 та пунктів 1, 4 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, які за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, та з яких вбачається що у цей день о 00 годин 07 хв. ОСОБА_1 перебуваючи у на вулиці Єдності, 3, у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом - автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із виростання спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest 6810 Drager, так і у закладі охорони здоров`я, відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху.

Разом із цим, за наведених обставин місця і часу ОСОБА_1 , який здійснював керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує особу для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП або назвати свої повні анкетні дані, відмовився, після чого намагався покинути місце події, чим здійснив злісну непокору законній вимозі працівників поліції.

Зазначені протоколи складені у присутності ОСОБА_1 .

Крім того, із цих же протоколів вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративні правопорушення, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У той же час із змісту наведених протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від їх підписання та отримання других екземплярів протоколів відмовився, як і відмовився від надання письмових пояснень.

При цьому жодних зауважень щодо процедури складання протоколів про адміністративні правопорушення та їх змісту ОСОБА_1 зроблено не було.

У якості додатків у протоколах зазначені докази, що були досліджені у судовому засіданні, зокрема: відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, рапорт інспектора поліції, протокол про адміністративне затримання, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою посадовою особою органу поліції, у відповідності до вимог п. 8 Порядку, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зокрема на підставі п. 5 розділу І, п. 6 розділу Х, пунктів 1, 4 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зафіксовані у ньому дані узгоджуються із сукупністю інших доказів, тому суд доходить висновку, що вони є належними та допустимими доказом, у зв`язку із чим вважає доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що обставини викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, не відповідають дійсності, а також про те, що дії поліцейських під час їх складання є неправомірними, неспроможними, а відтак відкидає їх.

Поряд з цим слід зазначити, що відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Однак, як було встановлено дії службової особи, що складала матеріал про адміністративне правопорушення, зокрема протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порядку передбаченому чинним законодавством, зокрема ст. 267 КУпАП, не оскаржувалися.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП не конкретизовано та не в повній мірі викладено суть правопорушення, а саме: не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків; не вказано яке правопорушення він вчинив, у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала його злісна непокора такій вимозі; не конкретизована фабула даного правопорушення, в повному обсязі не розкритий її зміст; фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, суд зазначає наступне.

По-перше: протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП складений уповноваженою посадовою особою органу поліції, його форма та зміст у повній мірі відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та пунктів 5, 6, 9, 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

По-друге: статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні повноваження поліції, серед яких є: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пунктів 1, 4, 6 ч. 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати такі превентивні заходи, як: перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу, обмеження пересування особи.

Разом із цим, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, окрім іншого у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (п. 2); якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події (п. 5); якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення (п. 6).

Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.

Судовим розглядом встановлено, що 29 листопада 2024 року о 00 годин 07 хв. поліцейськими був зупинений транспортний засіб автомобіль Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який намагався залишити місце зупинки транспортного засобу, у зв`язку із чим був обмежений поліцейськими у пересуванні та у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та якому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку.

Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порушення вимог п. 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху, відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги поліцейських, у тому числі поліцейського Котляренка О.В. про пред`явлення документу, що посвідчує особу, для складання протоколу про адміністративне правопорушення, які відповідали вимогам пунктів 2, 5, 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», не виконував та опирався при затриманні, внаслідок чого у подальшому був затриманий поліцейськими в адміністративному порядку.

Обставини цієї події, що відбувалися 29 листопада 2024 року поблизу будинку № 3 у 3-му мікрорайоні, поруч із вулицею Єдності, у місті Златопіль Лозівського району Харківської області зафіксовано на відеозаписах з нагрудної камери поліцейського, відображенні у рапорті інспектора поліції, протоколі адміністративного затримання та протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що поліцейським при складанні протоколу суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, викладена достатньо повно, вона розкриває зміст вимог поліцейських при виконанні ними службових обов`язків та їх законність, дії ОСОБА_1 по ухиленню від виконання законних вимог поліцейських, відповідає фактичним обставинам події, оскільки ґрунтується на доказах про які зазначено вище.

При цьому суд зазначає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виразилось, у намаганнях залишити місце події, невиконанні ним законних вимог поліцейських про пред`явлення документу, що посвідчує його особу для складання протоколу про адміністративне правопорушення та здійсненні ним опору поліцейським при затриманні, які висували законні вимоги при виконанні службових обов`язків.

Отже, твердження ОСОБА_1 та його захисника щодо неправомірності дій працівника поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, не відповідають дійсності та є суб`єктивними, до того ж незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Приймаючи до уваги те, що наведені вище пояснення ОСОБА_1 , у яких він підтвердив факт керування зазначеним транспортним засобом під час дії комендантської години та зупинення автомобіля під його керуванням за наведених вище обставин, узгоджуються з даними, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення, даними відеозаписів, рапортом поліцейського, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, поясненнями свідків, суд доходить висновку, що вони є достовірними і їх слід взяти в основу постанови.

У той же час пояснення ОСОБА_1 в іншій частині суд не бере до уваги, так як вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам, оскільки спростовуються наведеною вище сукупністю доказів.

Щодо заяв ОСОБА_1 про те, що поліцейськими було порушено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки співробітники поліції під час зупинки транспортного засобу йому не представились, а один із них пред`явив документ, який не є службовим посвідченням, то суд зазначає наступне.

Як вбачається із відеозаписів водій відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був проінформований поліцейськими про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу.

Під час спілкування поліцейський Котляренко О.В. на вимогу ОСОБА_1 пред`явив йому службове посвідчення, надавши змогу ознайомитись із викладеною у ньому інформацією.

Жодних зауважень з цього приводу ОСОБА_1 не мав.

При цьому поліцейські перебували на службових автомобілях, були одягнуті в однострій, при собі мали вогнепальну зброю.

Разом із цим суд зазначає, що дійсно одразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейський звертаючись до останнього дійсно не назвали свої прізвища, посади та спеціальні звання, однак зазначені обставини не спростовують тих фактів, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП за наведених у цій постанові обставин.

Щодо доводів ОСОБА_1 та його захисника про те, що вказані відеозаписи не можуть бути використані як докази, оскільки вони не є безперервним, то суд визнає їх неспроможними зважаючи на наявність у протоколах про адміністративні правопорушення посилання на відеозаписи як на доказ вчинення правопорушень.

Крім того, відеозаписи подій, що знаходяться на дисках, містять достовірні дані про: дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинення транспортного засобу; щодо встановлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; пропозицій останньому з боку поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; дій ОСОБА_5 щодо ухилення від проходження відповідного огляду та надання документа, що посвідчує його особу, адміністративного затримання; складання протоколів про адміністративні правопорушення, мають істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимими доказами згідно з положеннями ст. 251 КУпАП.

До того ж відеозаписи, долучені до матеріалів справи про адміністративні правопорушення, суд вважає належними та допустимими доказами, які містять інформативний, позбавлений упередження характер, є послідовними і містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Ті дані, які зафіксовані у відеозаписах з нагрудної камери поліцейського є достатніми для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року. До того ж зазначені відеозаписи повністю узгоджуються з іншими доказами у справі.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 заявив про те, що на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказує те, що поліцейськими не проводилось тимчасове затримання його транспортного засобу.

Суд критично відноситься до цих доводів, оскільки у зв`язку із вчиненням, у тому числі й зазначеного правопорушення відносно нього був застосований такий захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення як адміністративне затримання.

Суд також не бере до уваги доводи захисника про те, що поліцейський Котляренко О.В. пред`явив водію ОСОБА_1 службове посвідчення, яке не відповідає зразку бланка службового посвідчення посадових осіб та працівників органів виконавчої влади та Секретаріату Кабінету Міністрів України з безконтактним електронним носієм додаток 1 до постанови КМ України від 27 грудня 2018 року № 1137, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.

Зразок бланка посвідчення Національної поліції України затверджений Наказом МВС України «Про організацію виготовлення та видачі службових посвідчень Національної поліції України» від 26 квітня 2017 року № 347.

До цього ж оглянуте у судовому засіданні службове посвідчення поліцейського ОСОБА_4 відповідає зразку, який затверджений відповідним Наказом.

Водночас, суд доходить висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, з тих підстав, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він за наведених вище обставин вчинив зазначені адміністративні правопорушення, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів.

Дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених: ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; ст. 185 КУпАП - злісній непокорі законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

При вирішенні питання про адміністративне стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, ступінь вини ОСОБА_1 , дані про його особу, майновий стан, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, та застосувати до нього адміністративні стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання чинності.

Суддя:Г. М. Васянович