Справа № 192/1484/24
Провадження № 3/192/4/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2025 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

за участю:

захисника (в режимі відеоконференції) Петрова Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Судом встановлено, що 09 червня 2024 року о 06 год 05 хв на 440 км а/д Н-08 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено Сафран, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло), пройти огляд на факт вживання наркотичних засобів у встановленому порядку (лікарні) категорично відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув.

Захисник подав до суду клопотання, просить провадження у справі № 192/1484/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу і події вказаного адміністративного правопорушення.

Клопотання обґрунтовується тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом; у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення від 09.06.2024 серії ААД № 492952 зазначено: «09 червня 2024 року о 06 год 05 хв на 440 км автодороги Н-08 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло) пройти огляд на Факт вживання наркотичних засобів встановленому порядку (лікарем) відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП». Проте, ОСОБА_1 у вказаний час даним транспортним засобом не керував, він перебував в автомобілі в якості пасажира.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), чи відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія». У своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відмова від проходження огляду на факт вживання наркотичних засобів не є адміністративним правопорушенням за ст. 130 КУпАП та не є порушенням п. 2.5 ПДР, оскільки за вказаними нормами відповідальність наступає за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду на факт вживання наркотичних засобів, як це заначено у протоколі. Тобто, у протоколі не вказані обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 . Працівники поліції, діючи всупереч вимогам закону, неправомірно склали протокол на ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник клопотання про закриття провадження у справі підтримав.

Суд зазначає, що відповідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення від 09.06.2024 серії ААД № 492952, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких вони були запрошені у якості свідків та водій ОСОБА_1 пройти огляд на факт вживання наркотичних засобів у встановленому порядку (лікарні) категорично відмовився у присутності;

відеозаписом, яким зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому порядку в лікарні на факт вживання наркотичних засобів та підтвердження водія ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом Рено Сафран;

рапортом поліцейського, за змістом якого 09.06.2024 під час несення служби на 440 км а/д був зупинений автомобіль Рено, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, пройти огляд на факт вживання наркотичних засобів у встановленому порядку категорично відмовився в присутності двох свідків.

Щодо доводів захисника, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то такі твердження спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому вказано, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено, рапортом поліцейського, у якому вказано, що під час несення служби був зупинений автомобіль Рено під керуванням водія ОСОБА_1 , та відеозаписом, яким зафіксовано, зокрема, розмову поліцейського із водієм ОСОБА_1 , на запитання поліцейського: «Ви транспортним засобом Рено Сафран керували?» ОСОБА_1 відповів: «Так».

Щодо посилання захисника на те, що у протоколі не вказані обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення та відмова від проходження огляду на факт вживання наркотичних засобів не є адміністративним правопорушенням за ст. 130 КУпАП та не є порушенням п. 2.5 ПДР, оскільки за вказаними нормами відповідальність наступає за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду на факт вживання наркотичних засобів, як це заначено у протоколі, то суд звертає на те, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ч. 1 ст. 130 КУпАП містить поняття і «на стан сп`яніння» і «щодо вживання».

Щодо посилання на захисника, на те, що транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, то суд зазначає, що доказів неправомірності чи оскарження дій працівників поліції щодо зупинки транспортного суду не надано.

Суд зазначає, що у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати дійшов висновку про те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З огляду на викладені обставини та приписи законодавства, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Таке адміністративне стягнення відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один рік).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук