Справа № 144/1891/24
Провадження № 3/144/28/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Магдяк Н.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 190606 від 07.12.2024, складеного інспектором відділення поліції № 1 Гайсинського РУП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Седляком В.В. вбачається, що 07.12.2024 о 03 год. 50 хв. по вул. Леонтовича у с. Марківка ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 359, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у протоколі, що повернулися до суду з відміткою Укрпошти на конвертах "адресат відсутній за вказаною адресою".

Варто зазначити, що у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат належним чином повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відмова ОСОБА_1 від підпису у протоколі свідчить про те, що він достеменно обізнаний про складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, натомість письмових заперечень щодо його змісту, заяв про відкладення розгляду справи, проведення судового засідання в режимі відеоконференції чи будь-яких інших заяв від останнього до суду не надходило.

Таку поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як ухилення та небажання особи брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, що його стосується.

Інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: http://vnr.vn.court.gov.ua.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні № 11681/87 від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини № 3236/03 від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатніми для прийняття рішення у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене протягом року.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 190606 від 07.12.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено виявлені ознаки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , такі як запах алкоголю з порожнини рота, направленнями до Гайсинської ЦРЛ на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтвореними відеозаписами із нагрудної камери поліцейського; постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 11 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та іншими матеріалами справи.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, отримані у передбачений спосіб та з дотриманням встановленого законом порядку, узгоджуються між собою, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Суд звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі наявні у справі докази, дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає оплатне вилучення транспортного засобу чи без такого, який є у приватній власності порушника, однак суду не надано доказів належності правопорушнику на праві власності транспортного засобу, а матеріали справи таких відомостей не містять, суд не вважає за можливе застосувати додаткове стягнення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, особу, яка не вперше притягається до адміністративної відповідальності, та належних висновків не зробив, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (не встановлено), суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 33-35, 40-1, ч. 2 ст. 130, 245, 251, 252, 256, 280, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Реквізити для сплати судового штрафу отримувач коштів: ГУК у Вінницькій обл./Він. обл./21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37979858 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA0002001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена через Теплицький районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя