Справа № 724/4494/24
Провадження № 3/724/38/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судового засідання: Семенюк В.Б.

потерпілого: ОСОБА_1

захисника Катрініної С.І.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №356472 від 17.12.2024 року за те, що він 17 грудня 2024 року о 22:10 год, у м. Хотин по вул.Кліща, Дністровського району Чернівецької області, у громадському місці вчинив дрібне хуліганство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, образливо чіплявся до ОСОБА_1 , кидав камінням, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадянта вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив суду, що громадський порядок не порушував, каміння не кидав, в той вечір дійсно мав розмову з ОСОБА_1 , під час якої можливо образив останнього.

Захисник Катрініна С.І. в судовому засіданні просила закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 події і складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , думку захисника, допитавши потерпілого та свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Між тим у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку ОСОБА_2 саме за обставин встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 17 грудня 2024 року о 22:00 год. знаходячись по АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою, образливо чіплявся до ОСОБА_1 , кидав каміння (а.с.1).

ОСОБА_2 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та надання письмових пояснень відмовився (а.с.1).

На обґрунтування вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП матеріали справи містять пояснення потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

У поясненнях потерпілий ОСОБА_1 вказував на те, що 17.12.2024 о 22:10 год за місцем його проживання в АДРЕСА_2 , його сусід ОСОБА_2 в п`яному вигляді вчинив хуліганські дії, а саме, голосно кричав, ображав лайливими словами, висловлювався нецензцрною лайкою, шарпав за одяг, намагаючись нанести йому тілесні ушкодження, також в ході даної події кидав каміння, намагаючись попасти в нього та його сина ОСОБА_3 (а.с.4).

Аналогічні пояснення потерпілий ОСОБА_1 надав в судовому засіданні, підтвердивши, що події 17.12.2024 відбувалися на подвір`ї його господарства.

Свідок ОСОБА_3 в суді показав, що 17.12.2024 року о 22:10 год. він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , заганяв транспортний засіб на власне подвір`я. В цей час він помітив, що до його автомобіля почав підходити сусід ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він зателефонував батькові ОСОБА_1 , щоб той вийшов на подвір`я, а сам відїхав від подвір`я, побоючись фізичної розправи з боку ОСОБА_2 . Коли знову під`їхав, то побачив, свого батька на подвір`ї та ОСОБА_2 , який голосно кричав та ображав батька нецензурною лайкою, почав кидати каміння в їх бік.

Разом з тим, зазначеними письмовими поясненнями потерпілого, а також поясненнями наданими в суді потерпілим та свідком, не встановлено та не підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 , за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, чи образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З матеріалів справи вбачається, що конфлікт стався за місцем проживання потерпілого, що не є громадським місцем.

Крім того, з наявних у справі доказів слідує, що між потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують неприязні відносини, наслідками чого є сварки та образи.

При цьому, нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження порушення громадського порядку, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки порушення громадського порядку і спокою громадян, в даному випадку, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 17 грудня 2024 року близько 22:10 год адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_2 17 грудня 2024 року вчинив дрібне хуліганство.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 280, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 31.01.2025 року.

Суддя Т. М. Ковальчук