Справа № 289/2351/24
Номер провадження 3/289/51/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надішли з Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , Військовослужбовця,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2024 року серії ЕПР1 №179039, 21 листопада 2024 року, о 17 год. 20 хв., гр. ОСОБА_1 , по вул. Малинська в м. Радомишль, керував транспортним засобом BАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат тесту № 557 1,70% проміле, з результатом на місці не згоден, був доставлений до КНП Радомишльська лікарня для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі за допомогою Alcotest Drager 8510, результат тесту позитивний 1,70% проміле, повторний тест показав результат позитивний 1,62 порміле. Від керування т.з. відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Закатюк О.А. в судове засідання з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі та письмове пояснення на вказаний протокол, в якому окрім іншого ОСОБА_1 зазначив, що вину в інкримінованому правопорушенні не визнає, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості останнього. Так, зокрема, відеозапис наданий до матеріалів справи є недопустимим доказом, так як запис здійснено на особистий телефон працівника поліції. Також зазначив, що у поліцейського були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, так як лікарем в лікарні при його огляді не було виявлено жодної ознаки сп`яніння, що стверджується відповідним актом медичного огляду №49 від 21.11.2024 року. Звертає увагу суду на те, що огляд на місці зупинки поліцейським проводився з порушенням ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, без належної фіксації та без свідків. Окрім цього ОСОБА_1 також вказує на те, що він невживав алкоголь перед тим, як сісти за кермо та не перебував в стані сп`яніння, тому на підтвердження даного факту неодноразово перед працівниками поліції ставив питання про відібрання крові для проведення аналізу на виявлення стану сп`яніння. Тому вважають, що даний протокол, відео та медичний висновок не можуть бути належними доказами по справі та просять справу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Зі змісту п. 2.9 а ПДР слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Наявні в матеріалах справи докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуютьсязі стандартом доказування «позарозумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи наступне.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На підставі вимог ст. 256 КУпАП, ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, вказаний протокол про адміністративне правопорушення та письмові докази не можуть бути визнані належними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, були складені з порушенням фіксації даної події працівниками поліції, а саме відеозапис здійснювався не на бодікамеру, як це передбачено нормативними актами, а з власного мобільного телефона працівника поліції, та даний запис має фрагментарний характер відеозйомки.

Порядок використання технічного засобу відеозапису визначений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026. Згідно з п. 5, 6 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення своїх повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

В той же час, до матеріалів вказаної справи не долучено жодного обгрунтованого доказу (довідки, акту тощо) щодо правомірності проведення відоефіксації правопорушення на власний мобільний телефон поліцейського.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, що поліцейським ВП №3Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 виконано не було.

Процедура огляду водіїв визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок).

Згідно із п. 3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що узгоджується із вимогами ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного найближчого закладу охорони здоров`я.

Розділ ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), встановлює, що в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень використовується вимірювальна техніка та обладнання, дозволені Міністерством охорони здоров`я. Крім того, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

У відповідності до п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з власного мобільного телефону поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 заперечував проти отриманих результатів огляду на стан сп`яніння проведених поліцейським на місці зупинки транспортного засобо, а також у медичному закладі та наполягав на тому, щоб пройти відповідний огляд шляхом відібрання зразків крові. Проте, як працівниками поліції, так і медичним працівником, всупереч вимогам розділу ІІІ Інструкції, не було взято до уваги прохання останнього та не запропоновано останньому пройти відповідний огляд шляхом відібрання зразків біологічного середовища або крові.

Разом з тим, у відповідності до пункту 9 зазначеної вище Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак в порушення даних вимог, як вбачається з відеозапису дослідженого судом, ОСОБА_1 не було ознайомлено з вказаними документами, а також до матеріалів справи не долучено, а ні копії сертифікату відповідності, а ні копії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яким проводився огляд у медичному закладі.

З долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 та його адвокатом Закотюком О.А., копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №49 від 21.11.2024 року проведеного о 18:05 год. черговим лікарем КНП "Радомишльська лікарня" ОСОБА_3 , вбачається, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні, а саме: поведінка адекватна, мовна здатність не порушена, зіниці незмінені, їх реакція на світло жива, нігстагм при погляді вбік відсутній, рухова сфера не порушена, тремтіння пальців рук відсутні, запах алкоголю з рота відсутній.

Відповідно до пункту 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також, згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3521931 від 21.11.2024 року, якою застосовано до ОСОБА_1 штраф за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та зокрема на підтвердження законності причини зупинки вказаного транспортного засобу під керуванням останнього.

Однак, з долученого адвокатом Закатюком О.А. до матеріалів даної справи копії рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.12.2024 року, вбачається, що Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3521931 від 21.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП скасовано, а провадження по вказаній справі закрито.

Оскільки, зазначену постанову скасовано в судовому порядку, тому суд вважає, що в даному конкретному випадку копія постанови серії ЕНА № 3521931 від 21.11.2024, не є належним та допустимим доказом по матеріалам справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодного іншого належного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу вказує на недоведеність та/або відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що водієм ОСОБА_1 не допущено порушень Правил дорожнього руху, чи інших дій, у зв`язку із чим, та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним зазначеного адміністративного правопорушення.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Житомирського апеляційного суду, зокрема, у постановах від 04 травня 2024 по справі №289/33/23, від 19 червня 2024 по справі №289/3094/23 тощо.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі та є не допустимими, а тому вказаний протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

За таких обставин, на переконання суду, залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім складеного протоколу, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК