Справа № 931/36/25
Провадження № 3/931/64/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 219241 від 12.01.2025 року, водій ОСОБА_1 12.01.2025 року о 15:16 год. в с. Крухиничі по вул. Луцькій, 43 Володимирського району Волинської області, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», днз. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. 27 січня 2025 року від ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що одержав судову повістку про виклик до суду, але з`явитися не має можливості, оскільки 26 січня 2025 року після 15-ти денної відпустки повертається на схід у військову частину. Також найбільш вірогідно у нього не буде можливості взяти участь у судовому засіданні по відеозв`язку, тому просить розглянути справу за його відсутності. Своєї провини не визнає. Зазначає, що 12 січня 2025 року повертався додому із селища Локачі в напрямку с. Війниця з товаришем, який перебував за кермом автомобіля. ОСОБА_1 в цей час відпочивав (дрімав) на задньому сидінні мікроавтобуса. Прокинувшись від різкого гальмування, побачив, що його приятель швидко вийшов з автомобіля і побіг, а попереду стояв поліцейський автомобіль. Не зрозумівши, що сталося пересів на переднє сидіння, оскільки задні двері мікроавтобуса із середини не відкриваються через несправність. За деякий час підійшли працівники поліції, почали звинувачувати ОСОБА_1 в тому що перебував за кермом та пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, так як за кермом не перебував.

Просить справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом, а керував його товариш. Крім того, у разі притягнення його до адміністративної відповідальності просить не позбавляти права керування у зв`язку із тим, що його служба у ЗСУ безпосередньо полягає у доставці боєприпасів і транспортуванні зенітної установки.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи та просив розглянути справу без його участі, з врахуванням положень ст. 268 КУпАП, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора із службового автомобіля, приходжу до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, досліджені суддею безпосередньо в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 219241 від 12.01.2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд проведений у зв`язку із виявленням запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінням очей, результат огляду відмовився; рапорт інспектора-чергового СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Турковця Ю.А.; рапорт поліцейського з РПП СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капрала поліції Денисовця В.В.; відеозаписи реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Основними мотивами незгоди ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення є заперечення ним факту керування транспортним засобом.

Із відеозаписів реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, які у відповідності до положень ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що повз службового автомобіля 12.01.2025 року о 15:15:51 год. проїхав транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», днз. НОМЕР_2 , у салоні якого перебувала одна особа, а саме водій. Поліцейські відразу прослідували за ним. Після зупинки даного ТЗ, через несправність лівого заднього габаритного ліхтаря, працівники поліції підійшли до нього, однак ОСОБА_1 вже перебував на пасажирському сидінні. Оголосивши причину зупинки, поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Також, ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування ним транспортним засобом. Однак, із відеозапису чітко вбачається відсутність інших осіб у салоні даного транспортного засобу. Вимогу працівників поліції пред`явити документи для встановлення особи ОСОБА_1 не виконав, що стало підставою для адміністративного затримання.

Враховуючи наведене, твердження ОСОБА_1 у письмовом у поясненні про те, що він не керував транспортним засобом, на переконання судді, є лише способом захисту, метою якого є уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП

Жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо керування транспортним засобом іншою особою, ОСОБА_1 не надав.

На переконання судді, інформація, що міститься на відеозаписах та інших вищенаведених долучених до матеріалів справи доказах, є достатньою для того, щоб зробити висновок, що в діях водія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки СПД № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 13.01.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , станом на 13.01.2025 року отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорії «В» від 19.06.2024 року, видане ТСЦ 4845 (а.с. 4). Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під категорію «водій».

У письмових поясненнях ОСОБА_1 заявлено клопотання, у якому просить не позбавляти його права керування, оскільки його служба у ЗСУ полягає у доставці боєприпасів і транспортуванні зенітної установки.

При цьому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення чи можливості призначення іншого менш суворого виду стягнення.

Можливість не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, як від обов`язкового, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення, норми цього Закону не надають, а призначення цього стягнення є імперативною нормою для суду.

Дане правопорушення відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, яке вчиняється умисно, а тому і відповідальність передбачена сувора та співмірна правопорушенню.

Отже, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , у якому просить не позбавляти його права керування транспортними засобами належить відмовити.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, як на водія, що передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з нього слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача (ЄДРПОУ): 38009371.

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, який має бути сплачений на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 22030106.

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко