Справа № 541/4683/24
Номер провадження3/541/73/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Сидоренко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що проходить військову службу на посаді начальника Сектору ремонту техніки зв`язку 3 ТВУЗ Держспецзв`язку, РНОКПП не встановлений,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою начальником Сектору ремонту техніки зв`язку НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку 25.02.2022 за місцем несення служби в АДРЕСА_1 недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду, а саме: в порушення ст.ст. 16, 93 Статуту Збройних Сил України, п. 4 розділу І «Інструкції про організацію обліку, зберігання, і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 №359 (у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 №569) не здійснював належний контроль за станом майна, в установленому порядку номерної перевірки стрілецької зброї, чим недбало віднісся до своїх службових обов`язків.

Вказані вище неправомірні дії призвели до відсутності у володінні 3 територіального Одеського вузла Урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України військового майна зброї та боєприпасів, а саме 3 пістолети Макарова (КО №1064, МЕ №7144, ЛЧ №5373), 4 магазини до пістолета ОСОБА_2 , 2 магазини із комплекту пістолета Макарова СР №4155 та 176 патронів калібру 9 мм, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , повідомив, що займає посаду начальника Сектору ремонту техніки зв`язку 3 ТВУЗ Держспецзв`язку. Пояснив, що 25.02.2022 о 09 год 30 хв. заступив у добовий наряд черговим територіального вузла, прийняв зброю та боєприпаси до неї, які знаходились у кімнаті зберігання зброї згідно книги обліку (закріплення), прийому та видачі зброї та боєприпасів. У подальшому, приблизно об 11 год 30 хв., черговий КПП по внутрішньому телефону доповів йому, що прибули невідомі і просять їм надати зброю. Підходячи до КПП, ОСОБА_1 побачив там старшого лейтенанта ОСОБА_3 з ящиком, який був наповнений ПМ та боєприпасами до них. Військовослужбовці сказали, що зс рф підходять до нас дуже близько і просили зброю для захисту та відсічі збройної агресії. Вони взяли з ящика 4 ПМ, за які взято індивідуальні заяви на отримання зброї від громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Близько 13:00 приїхав майор ОСОБА_6 , старший лейтенант ОСОБА_3 попросив його забрати решту зброї, разом з черговим завантажити автомати та штик-ножі, що були в кімнаті чергового. Решту зброї було завантажено в автобус, що здійснював евакуацію особового складу з території ТВУЗ до району зосередження. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, однак зазначив, що не погоджується з визначеною у протоколі вартістю зниклого військового майна, а саме 3 пістолетів Макарова (КО №1064, МЕ №7144, ЛЧ №5373), 4 магазинів до пістолета Макарова, 2 магазинів із комплекту пістолета Макарова СР №4155 та 176 патронів калібру 9 мм. Пояснив, що вартість вищевказаної зброї визначена на підставі її ринкової ціни, однак дане військове майно було у вживаному стані, а тому його ціна у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути нижчою.

Захисник адвокат Сидоренко Ю.В. також з`явився у судове засідання та підтримав позицію свого підзахисного ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, у своїй діяльності мають керуватися статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1995 року, якою визначено загальне поняття обов`язків військовослужбовців, статтею 16 цього Статуту за якою кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами. Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками міститься і в ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Суб`єктивна сторона цього складу адміністративного правопорушення передбачає умисел у виді недбалості, зокрема може проявлятися у виді недбалого ставлення до наслідків своєї бездіяльності, не виконання певних функцій.

Таким чином, для наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП доведенню підлягають ті факти, що військовослужбовець є службовою особою, недбалість мала місце під час виконання військової служби, в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні встановлено, що майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою начальником Сектору ремонту техніки зв`язку 3 ТВУЗ Держспецзв`язку 25.02.2022 на постійному місці несення служби в АДРЕСА_1 недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду, а саме: в порушення ст.ст. 16, 93 Статуту Збройних сил України, п. 4 розділу І «Інструкції про організацію обліку, зберігання, і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 №359 (у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 №569) не здійснював належний контроль за станом майна, в установленому порядку номерної перевірки стрілецької зброї, чим недбало віднісся до своїх службових обов`язків. Вказані вище неправомірні дії призвели до відсутності у володінні 3 ТВУЗ Держспецзв`язку України військового майна зброї та боєприпасів, а саме 3 пістолети Макарова (КО №1064, МЕ №7144, ЛЧ №5373), 4 магазини до пістолета ОСОБА_2 , 2 магазини із комплекту пістолета Макарова СР №4155 та 176 патронів калібру 9 мм, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення №39 від 20.12.2024, відповідно до якого майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою начальником Сектору ремонту техніки зв`язку 3 ТВУЗ Держспецзв`язку 25.02.2022 на місці постійного несення служби недбало віднісся до своїх службових обов`язків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (а.с. 1-14);

- копією акту про результати службового розслідування, з якого вбачається, що відповідно до п. 3 р. ІХ, наказу Адміністрації Держспецзв`язку від 07.12.2015 року №753 «Про затвердження Інструкції про порядок забезпечення, організації обліку та зберігання озброєння у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України», наказу начальника Територіального вузла від 05.10.2022 №101 «Про призначення службового розслідування», керуючись Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженою Наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 06.11.2015 №668, проведено службове розслідування з метою з`ясування усіх обставин, причин нестачі озброєння, виявленої в ході проведеної позапланової інвентаризації (а.с. 15-30);

- копіями документів, долучених до акту про результати проведення службового розслідування, а саме копіями: пояснень майора ОСОБА_1 (а.с. 31-33), пояснюючої записки старшого лейтенанта ОСОБА_3 (а.с. 34-40), пояснювальної записки підполковника ОСОБА_7 (а.с. 41), пояснювальної записки майстер-сержанта ОСОБА_8 (а.с. 42), пояснювальної записки старшого сержанта ОСОБА_9 (а.с. 43-44), пояснювальної записки капітана ОСОБА_10 (а.с. 45-46), доповідної майстер-сержанта ОСОБА_11 (а.с. 47-48), пояснювальної записки старшого лейтенанта ОСОБА_12 (а.с. 49), пояснювальної записки майора ОСОБА_13 (а.с. 50-51), пояснювальної записки капітана ОСОБА_14 (а.с. 52), доповнення до пояснювальної записки капітана ОСОБА_14 (а.с. 53), пояснювальної записки майстер-сержанта ОСОБА_15 (а.с. 54), пояснювальної записки майстер-сержанта ОСОБА_16 (а.с. 55), пояснювальної записки штаб-сержанта ОСОБА_17 (а.с. 56), пояснювальної записки майора ОСОБА_18 (а.с. 57), пояснювальної записки майора ОСОБА_19 (а.с. 58), пояснювальної майстер-сержанта ОСОБА_20 (а.с. 60), пояснювальної записки майстер-сержанта ОСОБА_21 (а.с. 61), пояснювальної записки майстер-сержанта ОСОБА_22 (а.с. 62), пояснювальної записки підполковника ОСОБА_23 (а.с. 63-66), пояснювальної записки підполковника ОСОБА_24 (а.с. 67-69), пояснювальної записки майора ОСОБА_25 (а.с. 70-72), пояснювальної записки молодшого лейтенанта ОСОБА_26 (а.с. 73-74), заяв на отримання зброї від ОСОБА_4 (а.с. 75) та ОСОБА_5 (а.с. 76), рапорта від 25.02.2022 (а.с. 77), наказу від 05.10.2022 №101 про призначення службового розслідування (а.с. 78), витягу з наказу від 11.12.2020 №69-ОС (а.с. 79), витягу з наказу від 16.07.2021 №44-ОС (а.с. 80), паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 81-82), посвідчень учасника бойових дій та начальника сектору Держспецзв`язку (а.с. 83), відповіді на лист ТУ ДБР від 15.12.2022 №54/03-1228 (а.с. 84-87), повідомлення №54/03/281 (а.с. 88);

- копією постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 10.12.2024 з ч. 3 ст. 413 КК України на ч. 4 ст. 425 КК України (а.с. 89-90);

- копією постанови про закриття кримінального провадження від 10.12.2024, у зв`язку з відсутністю в діях чергового територіального вузла (начальника сектору ремонту техніки зв`язку) майора ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України (а.с. 91-97).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 17, 65 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

З диспозиції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відповідно до Указу Президента №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно абзацу 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежної та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України, або в окремих її місцевостях або охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження за даним фактом була винесена 10 грудня 2024 року. Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення не сплинув.

З матеріалів справи вбачається, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було виявлено актом про результати проведення службового розслідування від 04.11.2022, за результатами якого було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Згідно з вищевказаною статтею, закон, що пом`якшує або скасовує адміністративну відповідальність, має зворотну дію у часі. Таким чином, санкція статті 172-15 КУпАП, в редакції чинній на момент скоєння адміністративного правопорушення (25.02.2022), є більш м`якою, і передбачає покарання у виді штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мнімумів доходів громадян або арешту з утриманням на гаупвахті на строк від семи до десяти діб, а тому підлягає застосуванню під час притягнення винної особи до відповідальності.

Суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, його майновий стан, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності в минулому, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинення правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують відповідальність. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, в редакції чинній на момент скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

ОСОБА_1 проходить військову службу у 3 територіальному Одеському вузлі Урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а тому повинен бути звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33-35, 40-1, 172-15, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн на користь держави, номер рахунку ІВАN UA0016305, населений пункт: Миргородський район/м.Миргород, отримувач: ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/21081100, , банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), код класифікації і доходів бюджету: 21081100, адміністративні штрафи та інші санкції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 28.01.2025.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський