Справа № 142/886/24
Провадження № 33/801/78/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Гладишка Юрія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

встановив:

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 10 серпня 2024 року, о 23 годині 50 хвилини, на напрямку н.п. Болган (Україна) - н.п. Хрустова (Республіка Молдова) в районі проміжного прикордонного знаку № 0246, ОСОБА_1 у складі групи осіб спільно з громадянином України, ОСОБА_2 , в пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України "Про державний кордон України" від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, адвокат Гладишко Ю. П., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП не підтверджена неналежними доказами, оскільки суд першої інстанції в оскаржуваній постанові посилається на покази ОСОБА_2 , однак статус (свідок, потерпілий, тощо) даної особи в матеріалах справи не визначений. Протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням Інструкції, оскільки на ОСОБА_1 чинився моральний та психологічний тиск. Зі слів ОСОБА_1 він був затриманий о 23:00 годині на пересувному посту в смт. Піщанка, при проведенні огляду (обшуку) автомобіля, в якому знаходився з іншими особами. По причині виявлення у пасажирів та водія автомобіля коштів та закордонних паспортів, вчинивши фізичний тиск насильство щодо одного з затриманих на очах у всіх інших. В автомобілі прикордонників ОСОБА_1 був вивезений за прикордонний знак, де був примушений дати покази, що він знайшовши інформацію в телеграм каналах про обіцянку допомогти в перетину кордону, 10 серпня 2024 року вирушив з міста Запоріжжя у невідомому для нього напрямку. При цьому ОСОБА_1 вказав, що затримали їх до знаку «Прикордонна смуга», а вже потім насильно вивезли за цей знак. Жодних доказів, про намір і вчинення ОСОБА_1 перетину державного кордону прикордонники не мали, він підписував всі документи оскільки бачив, що сталося з іншим хлопцем, який їх з ним, коли почав настоювати на свої правах, до нього було двічі застосовано електрошокер.

Крім того, сторона захисту вказує, що судовий розгляд був проведений без участі ОСОБА_1 та інших учасників справи.

23 січня 2025 року представник ОСОБА_3 адвокат Гладишко Ю. П. подав до Вінницького апеляційного суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи, оскільки вийшов з ладу його транспортний засіб, тому в нього немає змоги прибути на розгляд справи.

В судове засідання Вінницького апеляційного суду на 31 січня 2025 року ОСОБА_3 та його представник адвокат Гладишко Ю. П. не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, будь-яких клопотань про відкладення справи до суду не надсилали, тому неявка учасників провадження не перешкоджає розгляду справи (частина 6 статті 294 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 204-1 КУпАП, передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Згідно статті 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України це спеціальна виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний а інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Отже, ознакою об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною другою статті 204-1 КУпАП є, зокрема, перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене у складі групи осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП не підтверджена належними доказами, спростовується наступним.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 254018 10 серпня 2024 року о 23 годині 50 хвилини на напрямку н.п. Болган (Україна) - н.п. Хрустова (РМ) спільно з громадянином України ОСОБА_2 в районі проміжного прикордонного знаку № 0236, в пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України "Про державний кордон України" від 04.11.1991 р., тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а.с. 3).

З рапорту майстер-сержанта ОСОБА_4 вбачається, що о 23 годині 50 хвилин 10 серпня 2024 року в рамках проведення спеціальних заходів прикордонним нарядом "Контрольний пост" у складі майстра-сержанта ОСОБА_4 та спільно з Національною поліцією України виявлено двох громадян України, які мали намір незаконно перетнути Державний кордон з України в РМ (ПМР) поза пунктом пропуску на напрямку Болган (Україна) - Хрустова (РМ) в районі пп/зн № 0236. Під час з`ясування обставин встановлено, що виявлені правопорушники рухались до державного кордону України, з метою його незаконного перетину в районі пп/зн № 0236, використовуючи надані невстановленими особами точки геолокації, заздалегідь побудованого маршруту руху. Факт спроби незаконного перетину правопорушники не заперечують. Дані порушників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому правопорушників доставлено до відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип Б) для складання адміністративних документів за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а.с.4).

Відповідно до пояснень поданих ОСОБА_1 при складанні протоколу та викладених ним власноручно, він вказав, що близько двох місяців назад він почав цікавитись варіантами виїду за кордон, знайшов у телеграм каналі людину, яка займається вивезенням та написав йому 01 серпня 2024 року. 21 серпня 2024 року з ним зв`язались та розповіли схему виїзду за кордон, сума за виїзд складала 10 000 $. Заплативши 5 000 $ у крипті та чекав відповіді до 07 серпня 2024 року. В серпні подзвонили і сказали, що за ним 10 серпня 2024 року вранці приїде автомобіль. 10 серпня 2024 року близько 04:00 годин приїхав автомобіль "KIA SORENTO" сірого кольору, в якому перебували три людини, два чоловіка з іменем ОСОБА_5 і ще один попутчик ОСОБА_6 . Рухаючись по трасі у бік Вінниці, ближче до ОСОБА_7 зупинились поїсти, де він дізнався про виїзд до Придністров`я, він був проти цього, але провідник запевнив, що все безпечно так як були документи про те, що він є волонтер, однак в документі було вказано не його прізвище, але його запевнили, що з цим проблем не буде. Рухаючись по дорозі, їх зупинили на розвилці до селища Піщанка, де в подальшому приблизно о 23:00 годині його доставили до відділу прикордонної служби. Сам він на прикордонну смугу не заходив, так як побачив знак тільки через один кілометр, після того як його затримали. Вказав, що з ним прикордонники поводились добре, фізичного і морального тиску не чинили. Вину визнав, претензій до прикордонників не має. Мета перетину кордону: незаконно виїхати з території України, щоб у подальшому вивезти родину за кордон (а.с. 5).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 написаних ним власноручно він вказав, що півтора місяця тому почав шукати способи виїзду за кордон, вивчав телеграм канали. Після чого побачив пропозицію від " ОСОБА_8 сигнал", написав йому, що його цікавить виїзд. В подальшому він з ним зв`язувався через програму "Сигнал", де йому озвучили суму для виїзду 8 000 $ та надали відповідні інструкції, повідомили, що виїзд буде здійснюватись через Молдову. Через деякий час з ним зв`язалась людина, якій він біля станції метро Житомирська на території "McDonald's" передав готівку в розмірі 5 500 $ та чекав дату виїзду. 09 серпня 2024 року його повідомили про виїзд та забрав його автомобіль "KIA SORENTO" сірого кольору. Після чого вони поїхали до м. Запоріжжя, щоб забрати ще одного хлопця з яким він мав переходити через кордон - це був ОСОБА_9 , звідти вони вирушили до смт. Рудниця де їх мали зустріти інші автомобілі і повезти до кордону. По дорозі вони зупинялися відпочити у готелі на пару годин та продовжили рух до смт. Рудниці, де їх затримали на блокпості працівники поліції та працівники прикордонної служби. Вину визнав, претензій до прикордонників не має (а.с. 6).

З довідки щодо виникнення обстановки на ділянці впс " ІНФОРМАЦІЯ_4 " НОМЕР_1 прикордонного загону від 10 серпня 2024 року вбачається, що о 23 годині 50 хвилин за інформацією ПОРВ (з м.д. н.п. Болган" в рамках проведення ССПО "ЗАХІД-ПІВДЕНЬ 2024", п/н " НОМЕР_2 " (майстер-сержант) ОСОБА_10 +2 посилений с/с "Фіджі") від впс " ІНФОРМАЦІЯ_4 " спільно із НПУ на напрямку БОЛГАН (Україна) - Хрустова (РМ), в напрямку пп/зн 0236 на відстані в 2 км. до ДКУ, затримано двох громадян (мешканці Івано-Франківської та Запорізької областей), які мали намір незаконно перетнути ДУ з України в РМ (ПМР) на дві особи-пособники (мешканці м. Київ), які під виглядом військових волонтерів здійснювали перевезення громадян на особистому транспортному засобі "KIA" д.н.з. НОМЕР_3 . Відстань від впс " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип Б) до пп/зн 0236 складає 1.4 км. ділянка ДК на даному напрямку - рівнина. Довідкові дані порушників: гр. України ОСОБА_11 (водій пособник), ІНФОРМАЦІЯ_5 посвідчення водія НОМЕР_4 видане 25.12.2013 п. проживає в м. Києві; гр. України ОСОБА_12 (пасажир-пособник) ІНФОРМАЦІЯ_6 , документи, що посвідчують особу відсутні, проживає в м. Києві; гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Хортицьким РВ у м. Запоріжжі, 05.09.2013 року, проживає у м. Запоріжжі; гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт громадянина України НОМЕР_6 , орган, що видав 8025, 01.11.2011, проживає у м. Івано-Франківськ (а.с. 7).

В матеріалах справи міститься схема виникнення обстановки на ділянці відповідальності впс " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип Б) від 10 серпня 2024 року на якій зображено те, що о 23 годині 50 хвилин в напрямку пп/зн 0236 на відстані від 2 км до ДКУ затримано двох громадян України (мешканці Івано-Франківської та Запорізької областей), які мали намір незаконно перетнути ДК з України в РМ (ПМР) та два пособники (мешканці м. Київ), які здійснювали перевезення правопорушників на т/з марки "KIA" д/н НОМЕР_3 (а.с. 8).

Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що вони є достатніми, належними та допустимими доказами, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням Інструкції, оскільки на ОСОБА_1 чинився моральний та психологічний тиск є безпідставними, оскільки з протоколом ОСОБА_1 був згідний, підписав його (а.с. 3), будь-яких зауважень в нього не було, в своїх власноручно написаних поясненнях він вказав, що прикордонники до нього ставилися добре, фізичного та морального насилля не застосовували (а.с. 5).

Суд апеляційної інстанції розцінює доводи апеляційної скарги виключно як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення та зауважує, що в апеляційній скарзі міститься лише заперечення наміру незаконного перетину кордону, проте не вказано куди саме та з якою цілю ОСОБА_1 прямував із ОСОБА_2 та іншими особами на автомобілі 10 серпня 2024 року, о 23 годині 50 хвилини в районі проміжного прикордонного знаку № 0246.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийняв рішення у справі в день надходження матеріалів до суду - 17 жовтня 2024 року без участі ОСОБА_1 та інших учасників справи, - суд відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 204-1 цього Кодексу розглядаються протягом доби. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі (а.с. 9). Відтак суд першої інстанції розглянувши справу в день її надходження до суду 17 жовтня 2024 року, здійснив це у відповідності до вимог закону.

Між тим, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, під час апеляційного розгляду судом було безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та дана оцінка доводам апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно та поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги адвоката Гладишка Юрія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета