Справа№938/819/24
Провадження № 3/938/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Шевчук-Філімон Н.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП),

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, українця, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , -

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 01.08.2024 року о 03.10 годин по вул.Никовата, 1 селища Верховина Верховинського району керував транспортним засобом марки «AUDI А4» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alkotest, результат 1,16 проміле, тест №3970), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином. Його адвокат подав клопотання про закриття провадження в цій справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя, заслухавши адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності зі законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №106218 від 01.08.2024 року, записами відеофіксації, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, зі протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР 1 №106218 від 01.08.2024 року (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_1 01.08.2024 року о 03.10 годин по вул.Никовата, 1 селища Верховина Верховинського району керував транспортним засобом марки «AUDI А4» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alkotest, результат 1,16 проміле, тест №3970), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративні правопорушення складений уповноваженою на те особою, а саме поліцейським Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

У цьому протоколі наявний підпис ОСОБА_1 та пояснення, що він «їхав ауді А4, перед тим випив пиво, вину визнаю, більше не буду».

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, а матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання ч.2 ст.266 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1№106218 від 01.08.2024 року зазначено про долучення відеозапису.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена також такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- роздруківкою показників спеціального технічного засобу алкотестера від 01.08.2024 року (а.с.2), з якої вбачається, що тест на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено 01.08.2024 року о 03.20 годин, результат тесту 1,16‰, на вказаній роздруківці наявний підпис останнього;

- записами відеофіксації від 01.08.2024 року (а.с. 8, 29), а саме на одному з дисків мається запис за 01.08.2024 року без звуку тривалістю 2.57 хвилин з надписом «Парковка», на якому зафіксовано в нічний час момент заїзду легкового автомобіля, за яким заїжджає службовий автомобіль поліції; на другому з дисків наявні три відеозаписи за 01.08.2024 року, на яких відображено та зафіксовано 4 особи чоловічої статі та працівника поліції, який представляється та повідомляє про відео фіксацію, запитує, хто водій, один з вищевказаних 4-х осіб чоловічої статі відповідає: «я» і не розбірливо представляється; у ході подальшої розмови водій повідомляє, що його звуть ОСОБА_2 , посвідчення водія не має; поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», водій погоджується та проходить огляд, результат якого 1,16 промілле, з яким водій погоджується, поліцейський пропонує водію проїхати до Верховинської лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння, водій відмовляється; поліцейський видруковує результат огляду, який водій підписує; водій повідомляє поліцейського, що посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль не має та представляється, як ОСОБА_1 , 2005 року народження, але не надає будь-яких документів, що посвідчують його особу, зазначає, що їхав у Згарду з Верховини та в подальшому пред`являє мобільний телефон зі своїм паспортом, зазначаючи свою дату народження, як ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на запитання поліцейського водій відповідає, що вживав 2 літри пива; працівник поліції складає відносно водія постанову за ч.2 ст.126 КУпАП та протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснює водію ст.63 Конституції України та його права, передбачені ст.268 КУпАП; водій підписує постанову та протокол; поліцейський відсторонює водія від керування транспортним засобом;

- постановою від 01.08.2024 року серії ЕНА№2727256, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та яку він отримав, що підтверджується наявністю його підпису (а.с.7).

З врахуванням вищевказаного, суддя звертає увагу і на те, що присутність двох свідків є обов`язковою тільки у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Одночасно, суддею підкреслюється, що факт керування 01.08.2024 року о 03.10 годин транспортним засобом ОСОБА_1 у цей день підтверджувався ним самим та не спростовувався іншими особами чоловічої статі, які з ним перебували у вказаний час.

Адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, своє клопотання про закриття провадження в цій справі в зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що 1) була відсутня законна причина його зупинки в цей день, 2) направлення його на огляд, як водія, до закладу охорони здоров`я, не складався, чим порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції; 3) йому не забезпечено право на захист та не роз`яснено ст.63 Конституції України; 4) протокол про адміністративне правопорушення, рапорти працівників поліції та постанова від 01.08.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, не можуть бути беззаперечними доказами вини; 5) суд самостійно відшукував докази шляхом витребування відеозапису за 01.08.2024 року; 6) ОСОБА_1 не відсторонено від керування транспортним засобом.

Дійсно у матеріалах справи містяться рапорти працівників Верховинського РВП (а.с. 4,5,6), якими вони інформують начальника поліції про правомірність своїх дій.

Суддя приймає до уваги, що вищевказані рапорти є документом внутрішнього користування, оскільки їх зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та не є доказом відповідно до ст.251 КУпАП.

Посилання захисника на відсутність факту законної зупинки не є слушним, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Звертається увага, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

З приводу тверджень захисника про не складання направлення на огляд ОСОБА_1 , як водія, до закладу охорони здоров`я, чим порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду. Зі змісту поведінки та слів ОСОБА_1 на місці події вбачається, що він, визнає факт керування ним транспортним засобом, проходить на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, результат тесту якого 1,16 промілле, з яким водій погоджується, надалі відмовляється від пропозицію поліцейського проїхати до Верховинської лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння та підписує роздруківку показників спеціального технічного засобу алкотестера від 01.08.2024 року (а.с.2)

Враховуючи вищевказане суддя приходить до висновку, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки такий факт не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який погодився з результатом проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора.

Також суддя не погоджується зі зауваженнями захисника, що ОСОБА_1 не забезпечено право на захист, не роз`яснено ст.63 Конституції України та що його не відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки зазначене спростовується відеозаписом.

При цьому, слід зазначити, що право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому в даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

З приводу тверджень адвоката щодо збирання судом доказів винуватості ОСОБА_1 шляхом витребування від відділення поліції відеозаписів за 01.08.2024 року, слід зазначити, що до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, першопочатково було долучено 2 диски (а.с.8), на одному з яких не виявлено записів. Надалі у ході розгляду даної справи від відділу поліції поступив диск із відеозаписами за 01.08.2024 року (а.с.29). Суддя звертає увагу, що у ст.278 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноважений вирішити питання щодо витребовування необхідні додаткових матеріалів. Разом з тим, суддя підкреслює, що органом, уповноваженим на складання протоколу за ст.130 КУпАП, не направлялися до суду нові докази винуватості вищевказаної особи, а тільки долучено ті докази, про які вказано протоколі про адміністартивне правопорушення серії ЕПР1№106218.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що ч.1 ст.130 КУпАП, є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

У п.2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, оскільки 01.08.2024 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння,

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення вказаного правопорушення шляхом накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії або інші особи.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом не видавалося (а.с.15), в зв`язку з чим він відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП є іншою особою, до якої застосовується покарання у виді лише штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому зі ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 130, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605 гривень (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Повний текст постанови складено 30.01.2025 року.

Суддя Наталія ЧЕКАН