ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4201/24 Номер провадження 33/814/135/25Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Дороженка Р.Г.,

захисника-адвоката Дем`янова В.А.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 24 червня 2024 року о 08:05 год. в м. Полтава, вул. Чумацький шлях, 97, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan J12/C/C01, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в законному порядку, в присутності двох свідків, за допомогою алкотестеру Драгер 6820 проба позитивна, 0,35%, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема посилається на безпідставність зупинки керованого ним автомобіля, короткочасність долученого до справи відеозапису, який не містить всього перебігу подій, відсутність документів на газоаналізатор, за допомогою якого він проходив огляд, відсутність пропозиції щодо проходження огляду в медичному закладі, що на його думку свідчить про порушення проведення процедури огляду на стан сп`яніння, а отже її недійсність.

Також вказує на прострочення проведення калібровки алкотестера, який визначений в 6 місяців, а відтак результати огляду є сумнівними та не можуть бути безумовними доказами вини водія.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №629322 складений 24.06.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , з приміткою щодо передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2 ,

роздруківка з алкотестеру Драгер з зазначенням проходження огляду ОСОБА_1 з результатом 0,35%, станом на 08:30 год. 24.06.2024,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та згодою водія щодо результатів огляду,

пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння,

відеозапис з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять дані про подію правопорушення та не були спростовані під час розгляду апеляційної скарги.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається спілкування працівника поліції зі свідками, яким було повідомлено щодо зупинки автомобіля Nissan J12/C/C01, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено, що останні будуть присутні під час проходження процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер.

В присутності свідків та під час безперервної відеофіксації процедури огляду, результат продуття алкотестеру виявився позитивним - 0.35%, заперечень з яким водій не висловлював.

Після відібрання пояснень у свідків та роз`яснень прав ОСОБА_1 , на останнього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання правопорушника в апеляційній скарзі щодо безпідставної зупинки керованого ним ТЗ, не заслуговують на увагу та не спростовують факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому жодних заперечень чи незгоди з фактом безпідставної на його думку зупинки, водій ОСОБА_1 не висловлював, в передбаченому порядку не оскаржував.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що саме по собі твердження про безпідставність зупинки транспортного засобу не може розглядатись як достатня та самостійно підстава для закриття провадження по справі в силу п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апелянта щодо короткочасної відеофіксації не приймаються до уваги, оскільки долученими до справи відеозаписами зафіксовано суть правопорушення, тобто обставини, пов`язані з проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння та встановлення їх позитивного результату, що відповідає вимогам ч.2 ст. 266 КУпАП про використання спеціальних технічних засобів під час проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Незважаючи на те, що ст. 266 КУпАП передбачено залучення свідків в разі неможливості застосування технічних засобів відеозв`язку, працівниками поліції для повноти проведення процедури огляду також додатково були залучені два свідки.

Посилання ОСОБА_1 на нероз`яснена йому його прав, відсутність пропозиції пройти огляд в закладі охорони здоров`я, не відібрання пояснень спростовуються долученими відеозаписами.

Так, з відеозаписів вбачається, що після продуття газоаналізатора, водій погодився з результатом та жодної незгоди з отриманим результатом не висловлював. Вказане також підтверджується особистим підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після складання протоколу та його зачитування, поліцейський запропонував водію надати пояснення, на що той відмовився, що спростовує його твердження щодо ненадання можливості надати пояснення по суті правопорушення.

Щодо відсутності пропозиції на проведення огляду в закладі охорони здоров`я, то відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, пропозиція на проведення огляду в медичному закладі пропонується в разі відмови водія на проведення огляду на місці зупинки, або в разі незгоди з отриманим результатом огляду. В даному випадку у поліцейських були відсутні підстави пропонувати проходження огляду в лікарняному закладі з огляду на погодження ОСОБА_1 з отриманим результатом огляду на місці зупинки.

Під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_1 адвокатом Дем`яновим В.А. було заявлено клопотання про витребування сертифікату алкотестера Драгер, з метою перевірки дотримання повірки вказаного приладу, що було одним з доводів апеляційної скарги, а відтак підлягало перевірці на стадії апеляційного перегляду.

На виконання запиту апеляційного суду, Управлінням патрульної поліції в Полтавській області надіслано відповідь, з приєднаними до неї документами щодо строків повірки застосованого працівниками поліції при проведення огляду водія ОСОБА_5 газоаналізатору алкотест Драгер 6820.

Згідно відповіді вказаний прилад має свідоцтво про повірку, яке чинне до 16.08.2024 року, тобто відповідає встановленим вимогам, а його міжповірочний інтервал, встановлений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 становить 1 рік.

Враховуючи, що правопорушення мало місце 24.06.2024, зазначений прилад відповідав встановленим вимогам, пройшов технічну повірку, а відтак по справі відсутні підстави піддавати сумніву здійснені ним заміри за результатами проведеного огляду.

Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна