Справа № 138/3152/24
Провадження №:3/138/3/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника Сердечнюк М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,-

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 о 22 год. 22 хв. по вул. Лісовій, 1 в смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz С 180», д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу алкотестер «DRAGER-6810», тест №102, вміст алкоголю 0.23 %.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала. Суду підтвердила, що дійсно 23.10.2024 була зупинена працівниками поліції.Остання алкогольних напоїв безпосередньо перед тим як сісти за кермо не вживала. Однак, за кілька днів до цього хворіла, з 21.10.2024 вживала лікарські препарати уролесан, канефрон.Працівники поліції запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Погодилася без вагань, оскільки була впевнена в тому, що твереза. З результатами проходження огляду на місці зупинки не погодилася. Від проходження медичного огляду в медичному закладі не відмовлялася, хвилювалася, що вдома самі діти. Поліцейський переконав, що їхати в медичний заклад не потрібно, оскільки там огляд здійснюється за допомогою такого приладу і результат не буде іншим. Після всього, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення і ОСОБА_1 на своєму власному авто поїхала додому в село Тарасівка.

Захисник Сердечнюк М.В. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що, огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735. Долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не є безперервним. А також сторона захисту зазначає, що результат проходження освідування на місці зупинки з використанням технічного приладу знаходиться в межах похибки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, письмові клопотання захисника, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону України №1446-VIII від 07.07.2016) передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не визнаючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, сторона захисту посилається на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту, що огляд на місці проводився в порушення Інструкції.

Відповідно до п. 6 І Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч. 2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дійсно, в судовому засіданні, зі змісту відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 спочатку висловила незгоду з результатом огляду.

Разом з тим, згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 в графі «З результатами огляду згодна» поставила свій підпис.

Відмову проїхати до медичного закладу, щоб пройти освідування мотивує тим, що в дома залишилися діти. При цьому спілкування з працівниками поліції та складання протоколу тривало до 50 хв, що було б достатнім для проходження огляду в медичному закладі.

При цьому, не згода особи з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці не є підставою для примусового доставлення водія працівниками поліції до медичного закладу. А факт відмови особи від проходження огляду у закладі охорони здоров`я є безумовним, тобто не залежить від причин такої відмови та свідчить про згоду з результатами освідування на місці.

Суд вважає неспроможною позицію сторони захисту з приводу того, що відеозапис є недопустимим доказом, виходячи з наступного.

З огляду на вимоги ч.1 ст.251 КУпАП, відеозапис є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, а не обов`язковим.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, застосування технічних приладів фото- і кінозйомки, відеозапису та/або фіксації правопорушень, є правом, а не обов`язком поліцейського. Виключенням є лише огляд водія на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки.

В судовому засіданні, із змісту відеозапису встановлено, що під час огляду водія на місці зупинки були застосовані технічні засоби відеозапису. На відеозаписі зафіксовано факт керування транспортним засобом та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу на місці зупинки від моменту розпакування останньою одноразового мундштука до моменту висвітлення результатів тесту на табло та їх роздрукування, а тому на думку суду, відеозапис є об`єктивним доказом вчиненого правопорушення.

Та обставина, що поліцейським не вручено водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, чим порушено вимоги інструкції, сама по собі, не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, Інструкція не передбачає обов`язку вручення направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, натомість, зобов`язує поліцейського доставити водія до медичного закладу.

Позиція захисту про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено в порядку ч.7 ст. 266 КУпАП від керування транспортним засобом, не спростовуює факт порушення останньою п.2.9 ПДР України.

Позицію захисту з приводу того, що результат проходження освідування на місці зупинки з використанням технічного приладу знаходиться в межах похибки, а тому у працівників поліції не було підстав для складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає неспроможною.

Як встановлено судом границі допустимої похибки під час використання технічного засобу «Газоаналізатор Alcotest 6820» для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, зокрема, абсолютна похибка становить +/- 0,02 мг/л у діапазоні від 0 до 0,2 мг/л. Відносна похибка +/- 10 % - у діапазоні понад 0,2 мг/л (Розділ 10 Технічні дані Інструкції до технічного засобу).

Роздруківка з результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу засвідчує результат тесту, проведеного з використанням приладу «Газоаналізатор Alcotest 6820» 0,23%о, який перевищує гранично допустиму норму 0,2%о, навіть з урахуванням похибки (0,02 мг/л + 10 % = 0,022 мг/л).

При цьому при оцінці результату проходження огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу на місці зупинки, суд приймає до уваги, що наявність похибки є мало ймовірною, оскільки згідно Сервісної гарантійної книжки, калібровка та повірка даного засобу вимірювальної техніки здійснена 26.03.2024 (чинне до 26.03.2025) в межах строків передбачених відповідною Інструкцією.

В судовому засіданні не встановлено порушень під час виявлення адміністративного правопорушення та складання відповідного протоколу, які б впливали на недопустимість наданих доказів.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні, вина доведена матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушеннясерії ЕПР1 №157435 від 23.10.2024, в якому викладено обставини правопорушення; роздруківкою тесту на алкоголь, що проходила ОСОБА_1 ; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з портативного відеореєстратора полійцейського; копією свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки; копією Інструкції по експлуатації приладу « Драгер 6820».

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушені п.2.9 (а) ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу відносно якої складено протокол, ступінь вини, обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність не встановлено, і вважає, що для виправлення та перевиховання останньої доцільно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.27, ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (стягувач Могилів-Подільський РВП ГУНП у Вінницькій області, що знаходиться по вул. Сагайдачного, 4 м. Могилів-Подільський Вінницької області ()).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (стягувачем є Державна судова адміністрація України,050, призначення платежу «судовий збір» на рахунок ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М.Савкова