Справа № 751/9080/24
Провадження №3/751/301/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О.

секретаря судового засідання Бобровник Н.В.

з участю захисника Данича О.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в :

04.10.2024 о 22 год. 59 хв. у м. Чернігів, вул. Текстильників, 36, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу алкотестер Драгер та в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Данич О.С. винуватість в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнали. Зазначили, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 під час перебування в медичному закладі неодноразово висловлював свою згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак повідомив про те, що він не довіряє результатам огляду за допомогою приладів типу «Драгер», і запропонував лікарю провести огляд за допомогою лабораторного дослідження біологічного матеріалу крові. Однак лікар не забезпечив проведення огляду із відібранням біологічних зразків (крові). Крім цього, лікар мав можливість діагностувати наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння, однак не зробив і цього. За наведених умов, у діях ОСОБА_1 не було складу адміністративного правопорушення, адже проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не відбулося внаслідок протиправної бездіяльності лікаря щодо забезпечення медичного огляду. Крім того, акцентували увагу суду на тому, що зазначений в направленні на проходження медичного огляду час його складення не відповідає фактичному часу, а системний час фіксації подій бодікамерами поліції не був синхронізований із реальним часом, а отже, отримані із порушенням вимог закону докази є недопустимими. Крім того, повідомили про упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , на підтвердження чого надали приклад акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, складений 28.10.2022 щодо іншої особи, за змістом якого обстеження в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» на визначення стану алкогольного сп`яніння здійснювалося саме шляхом відбору проби крові. Також вказали на те, що упереджене ставлення працівників поліції проявилось у затриманні транспортного засобу із порушенням законодавства.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння передбачено імперативною нормою, яка передбачає обов`язкове проходження огляду на вимогу поліцейського у випадку виявлення ним ознак сп`яніння, незалежно від особистих обставин та бажання особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, в яких вказані ознаки сп`яніння та відповідно до яких огляд не проводився; рапортом інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що міститься на доданому до протоколу оптичному диску.

Так, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Після повідомлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився проходити огляд з метою виявлення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, водночас погодився пройти огляд у лікаря-нарколога. Надалі ОСОБА_1 був доставлений до лікарні, де також відмовився проходити огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. При цьому поліцейським було роз`яснено про відповідальність за таку відмову.

Аналізуючи аргументи особи, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, та її захисника щодо неправомірної, як на їх думку, відмови працівників КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» організувати огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою зразків біологічного середовища (крові), суд доходить висновку про необхідність їх відхилення як необґрунтованих, із урахуванням такого.

Згідно із пунктом 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р № 1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС від 09.11.2015 №1552/735 (далі Інструкція) передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Тобто, як чітко вбачається із цитованих вище нормативних приписів, проведення лабораторного дослідження вилученої біологічної речовини, зокрема крові, є обов`язковим саме у тому випадку, якщо огляд проводиться на предмет наркотичного сп`яніння, однак не алкогольного.

Такий висновок суд цілковито узгоджується із приписами пункту 9 розділу ІІІ Інструкції, за змістом якого допускається використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Тобто положення Інструкції містять прямий дозвіл щодо використання сертифікованої та повіреної вимірювальної техніки, який перебуває в логічному узгодженні із положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103.

З урахуванням наведених вище приписів законодавства, позиція сторони захисту щодо порушення порядку проведення огляду в аспекті застосування вимірювального приладу «Драгер» замість лабораторного дослідження біологічного зразка - не відповідає дійсності.

Лабораторне дослідження біологічної речовини для визначення стану алкогольного сп`яніння також не виключено Інструкцією та є правомірним, аналогічно із застосуванням сертифікованих вимірювальних пристроїв. Однак жодною нормою вказаних вище нормативно-правових актів не передбачено право водія вимагати проведення саме певного виду дослідження із тих, що передбачені чинним законодавством. Ані вказані вище нормативно-правові акти, ані положення Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, не передбачають права водія відмовитися від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння із тих підстав, що він не довіряє певному із передбачених законодавством видів дослідження.

Як свідчать матеріали відеофіксації, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 юридичні наслідки відмови від проходження огляду, а крім того такі наслідки мали бути відомі ОСОБА_1 в силу вимог до теоретичної кваліфікації водія.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що працівниками поліції дії ОСОБА_1 були цілком вірно кваліфіковані саме як відмова від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо аргументів на рахунок упереджених, як на думку захисту, дій працівників поліції, суд відзначає таке.

Сам по собі той факт, що в Україні станом на сьогоднішній день застосовуються різні методики визначення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння, не може свідчити про упереджене ставлення до певного водія. Тим більше, акт огляду, на який захист посилається як на приклад іншого підходу до здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, було складено у 2022 році. Тобто, з моменту його складення минув значний період часу, а отже зміна певних аспектів здійснення огляду є цілком ймовірною.

Факт здійснення працівниками поліції тимчасового затримання транспортного засобу у разі складення протоколу за ст. 130 КУпАП також не може вважатися проявом упередженості. Крім того, таке затримання породжує окремі правовідносини, а оскарження такого адміністративного затримання не є предметом розгляду в межах даної справи.

З дослідженого в судовому засіданні матеріалу відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що ними було дотримано визначену законом процедуру складення адміністративного протоколу, та будь-яких проявів упередженого ставлення саме до ОСОБА_1 не вбачається.

Також, з дослідженого в судовому засіданні за участю ОСОБА_1 та його захисника відеозапису не було встановлено будь-яких обставин, які би ставили під сумнів достовірність доказів у даній справі, зокрема суду не було надано підстав вважати, що надані разом із протоколом у справі про адміністративне правопорушення докази неналежно або неповною мірою фіксують обставини, що мають істотне значення у справі про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, які доповнюють один одного та узгоджуються із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, ч. 1 ст. 130, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст постанови суду складено 27.01.2025.

Суддя: А.О. Діденко