ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1№ 186542, ЕПР1 №186555 , що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколів про адміністративне правопорушення мешкає за адресою: АДРЕСА_2 за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№186542, 01.12.2024 року о 21 годині 57 хвилині в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, вул. Південноукраїнська, 13, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом „ВАЗ 21093 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР. Від керування відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР України, про повторність попереджений.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№186555, 01.12.2024 року о 21 годині 57 хвилині в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, вул. Південноукраїнська, 13, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом „ВАЗ 21093 державний номер НОМЕР_1 не маючи право керування такими транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності 22.10.2024 за ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови серії ЕНА № 3314668, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі ст. 36 КУпАП дані матеріали постановою судді від 14.01.2025 року об`єднані в одне провадження.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Збарською І.В. через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 тривалий час проживає в місті Дніпрі, в період з жовтня по грудень 2024 року в місті Запоріжжі не перебував та жодним чином не міг вчинити вказане правопорушення. Крім того, в 2021 році ОСОБА_1 було втрачено паспорт громадянина України, у зв`язку з чим, невідома особа, яка знайшла паспорт ОСОБА_1 , перебуваючи в місті Запоріжжі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення надавала поліцейським паспорт громадянина України на імя ОСОБА_1 . Також, паспорт громадянина України, який наявний у ОСОБА_1 виданий 27.03.2024 р.

07 січня 2025 року, адвокатом Збарською І.В., було подано адвокатський запит до Управління патрульної поліції в Запорізькій області з проханням повідомити на підставі якого документу у відповідності до ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» було встановлено особу ОСОБА_1 . Згідно відповіді УПП в Запорізькій області надано відповідь на вищевказаний адвокатський запит, з якої вбачається, що під час складання вищезазначених матеріалів, особу було встановлено згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , який виданий 16.08.2021 який належить гр. ОСОБА_2 . Однак згідно наданої інформації та долучення копії паспорту адвокатом №010439068, який виданий 27.03.2024 який належить гр. ОСОБА_1 було встановлено, що паспорт № НОМЕР_2 , який виданий 16.08.2021 був втрачений. Попередньою перевіркою, було встановлено, що особа яка керувала транспортним засобом, яка неправомірно використовує в особистих цілях паспорт громадянина України, який їй не належить та відносно якої було складено всі вищезазначені матеріали є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, виходячи з вищезазначеної відповіді вбачається, що ОСОБА_1 не є особою відносно якої складався протокол про адміністративне правопорушення, останній не вчинив жодне адміністративне правопорушення відповідно й фактично не є особою, яка повинна притягатися до адміністративної відповідальності. Окрім того, відносно ОСОБА_3 , особа, яка фактично керувала транспортним засобом, відкрито кримінальне провадження, в якому ОСОБА_1 має статус потерпілого та в подальшому останній буде надавати відповідні покази. В даній справі ОСОБА_1 обвинувачується у повторному протягом року вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме: керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Проте, ОСОБА_1 не є особою стосовно якої складався протокол про адміністративне правопорушення, останній не керував транспортним засобом та взагалі не перебував у м. Запоріжжі, під час складання адміністративних матеріалів, у зв`язку з чим в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП. Більш того, постанова серії ЕНА № 3314668, яка винесена за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 22.10.2024 р., яка стала підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП скасована органом який її виносив, оскільки також фактично була винесена на іншу особу.

Відтак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є особою стосовно якої складався протокол про адміністративне правопорушення, в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно листа начальника ВАП УПП в Запорізькій області ДПП від 10.01.2025 року, що надійшов на адресу суду 14.01.2025 року УПП в Запорізькій області ДПП розглянуто в межах компетенції адвокатський запит, який надійшов 08.01.2025 року щодо надання копій матеріалів складених у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно даних інформаційно- комунікаційної системи « Інформаційний портал Національної поліції» у відношенні ОСОБА_1 було складено 11 адміністративних протоколів. В адвокатському запиту було встановлено, що під час складання адміністративних протоколів, особу було встановлено згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , який виданий 16.08.2021 року, який належить ОСОБА_1 . Однак згідно наданої інформації та долучення копії паспорту адвокатом №010439068, який виданий 27.03.2024 який належить ОСОБА_1 було встановлено, що паспорт № НОМЕР_2 , який виданий 16.08.2021 був втрачений. Попередньою перевіркою, було встановлено, що особа яка керувала транспортним засобом, яка неправомірно використовує в особистих цілях паспорт громадянина України, який їй не належить та відносно якої складено адміністративні протоколи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З огляду на викладене, оцінка правомірності оформлення адміністративних матеріалів та визнання особу винуватою чи невинуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП буде здійснюватися судом, на розгляді якого перебуває справа. Остаточне рішення може бути прийнято виключно судом. Враховуючи вищезазначене, просять врахувати вказану інформацію під час розгляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, з наступних підстав.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством .

Відповідно до ч.2 передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За частиною третьою відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною четвертою передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За частиною п`ятою відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

До протоколів про адміністративні правопорушення додано: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 грудня 2024 року; рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП Кохтієва Т., довідка інспектора відділу адміністративної практика УПП в Запорізькій області ДПП, згідно якої повторності за ст.130 КУпАП не має, посвідчення водія не отримував, картка обліку адміністративного правопорушення від 01.12.2024 року, постанова серії ЕНА №3314668 від 22.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, довідка інспектора відділу адміністративної практика УПП в Запорізькій області ДПП, згідно якої має повторність за ст.126 КУпАП, реєстраційна картка транспортного засобу, архів правопорушень.

З протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1№ 186542, ЕПР1 №186555 убачається, що особу правопорушника ОСОБА_1 було встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , однак не встановлено належності даного документу, що посвідчує особу, яка його надала, рівно як і не встановлено його дійсність.

Згідно листа начальника ВАП УПП в Запорізькій області ДПП від 14.01.2025 року, наданої на адвокатський запит, слідує, що під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, у тому числі й протоколів серії ЕПР1№ 186542, ЕПР1 №186555 від 01.12.2024 року за ч. 1 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП, особу, відносно якої складено такі протоколи, встановлено згідно паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 16.08.2021 року, який належить ОСОБА_1 . Однак, згідно з інформації та долученої адвокатом копії паспорту № НОМЕР_3 , виданого 27.03.2024 року, який належить ОСОБА_1 , було встановлено, що паспорт № НОМЕР_2 , виданий 16.08.2021 року, був втрачений.

Також зазначено, що попередньою перевіркою було встановлено, що особа, яка керувала транспортним засобом, яка неправомірно використовує в особистих цілях паспорт громадянина України, який їй не належить та відносно якої було складено протоколи про адміністративні правопорушення, є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході судового розгляду під час дослідження долучених до протоколів відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що на цьому відеозаписі зафіксовано не ОСОБА_1 , а іншу - невідому особу,зовнішність якого, суттєво відрізняється від ознак зовнішності ОСОБА_1 , який знаходився за кермом автомобіля та щодо якого працівниками поліції оформлювалися адміністративні матеріали за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, та який на вимогу працівника поліції надав паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , а тому його було ідентифіковано як ОСОБА_1 . Свідків у справі немає.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.5ст.126 КУпАП КУпАП, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки особисті дані особи, які зазначені у протоколах, були встановлені за недійсним документом, ознаки зовнішності водія, який перебував за кермом, не співпадають із ознаками зовнішності ОСОБА_1 .

Встановлені судом обставини, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення та інших матеріалах справи, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази.

З огляду на викладене, протоколи та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушень.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа „Коробов проти України N 39598/03 від 21.07.2011 року).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі „Barbera, MesseguandJabardo v. Spain від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування „поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі „Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247,283-285,294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В.Воробйов