провадження № 3/208/444/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Гречана В.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України № НОМЕР_1 , виданий 28.03.2023 р., орган видачі 1222,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №640146 від 28.10.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №640146 від 28.10.2024 року, слідує, що 28.10.2024 року приблизно о 11:10 год. за адресою АДРЕСА_1 , а саме 4му під`їзді будинку, гр.. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинила дрібне хуліганство, що полягало у висловлюванні грубою нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим порушила громадський порядок та людську мораль, на думку суб`єкта складання протоколу, скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за протоколом не визнала, надала письмові пояснення, з яких слідує, майно її квартири було пошкоджено: вирвані дроти під напругою, побиті та пошкрябані двері, зламано дзвінок. Вона викликала ДТЕК та працівників поліції для фіксування пошкоджень та опитування свідків. На протязі довгого проміжку часу має конфлікт з сестрою, працівники поліції завжди реагують в односторонньому порядку. Був випадок підпалу квартири, але працівники поліції з цього приводу ніяк не діяли. 28.10.2024 р. вони також не побачили жодних пошкоджень, крім цього взяли телефони, почали її знімати та насміхатись. Вказує, що жодних хуліганських дій з її сторони не було, вона нікому не загрожувала, та не ображала, просила лише зафіксувати порушення та опитати свідків.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення окрім іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.9 КУпАП «Поняття адміністративного правопорушення» адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для правильної кваліфікації ознак складу адміністративного правопорушення необхідно виявити такі пов`язані елементи, як об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону і суб`єкта правопорушення. Відсутність будь-якого з елементів ознак складу правопорушення виключає відповідальність.

Так, санкція ст.173 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких було порушено громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року, № 10 Про судову практику у справах про хуліганство хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

В протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №216463 від 06.07.2024 року, зазначено, що 28.10.2024 року приблизно о 11:10 год. за адресою АДРЕСА_1 , а саме 4му під`їзді будинку, гр.. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинила дрібне хуліганство, що полягало у висловлюванні грубою нецензурною лайкою в бік працівників поліції.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона не виражалась нецензурною лайкою в бік працівників поліції.

Згідно з рапорту поліцейського ВРПП Кам`янського РУП сержанта поліції Гончар Ю.: по прибуттю на місце події було виявлено заявницю в стані сильного алкогольного сп`яніння, яка у під`їзді висловлювалась в бік працівників поліції грубою нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою. Пошкодженого майна виявлено не було. Після встановлення всіх обставин на громадянку ОСОБА_1 було складено протокол за ст..173 КУпАП. Дії фіксувались на бодікамеру №798409.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Верховний Суд в Постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 здійснила дрібне хуліганство, матеріали справи не містять, оскільки містять лише протокол відносно ОСОБА_1 , та рапорт поліцейського.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини, особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Рапорт працівника поліції викликає більше запитань, а ніж відповідей. Так відповідно до рапорту не зрозуміло на яке місце події (адреса) прибув сержант поліції Гончар Ю.? Хто його викликав, та з якого приводу? Чому по прибуттю на місце події ОСОБА_1 вже висловлювалась грубою нецензурною лайкою в бік поліцейських (тобто це був вже другий наряд поліції на місці пригоди, якщо так, то хто визвав перший наряд та з якого приводу)? Які саме обставини поліцейським вдалось встановити? Яким чином сержант поліції дійшов до висновку, що гр.. ОСОБА_1 перебуває в стані сильного (згідно з рапорту) алкогольного сп`яніння?

Окремо суд зауважує, що до протоколу не додано відеозапис з нагрудної бодікамери сержанта поліції ОСОБА_2 , хоч в рапорті такий відеозапис зазначався.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП. а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 173, 247, 251, 252, 256 , 283, 284, 287-289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Довести зміст постанови до відома начальнику Кам`янського РУП з метою вирішення питання щодо вжиття заходів реагування з приводу неналежного виконання уповноваженими працівниками поліції своїх обов`язків при складанні адміністративного матеріалу та направленні його до суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя В.Г. Гречана