ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Калугіна Ганна Борисіна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, роз`яснені,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.12.2024 серія АА № 088711, 27.12.2024 року о 21:20 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою, знаходячись з явними ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що прийшовши додому побачив в квартирі невідомого йому чоловіка, він попросив його покинути квартиру, після чого між ними спалахнула сварка, і ОСОБА_1 викликав поліцію, через те що в його квартирі перебуває невідомий йому чоловік. Також зазначив, що зареєстрований разом з дружиною в даній квартирі, яка є їх спільною власністю, та що жінка подала на розлучення, але він заперечує проти того, щоб ОСОБА_2 до їх розлучення проживала в їх спільній квартирі зі своїм новим співмешканцем. Не заперечував того факту, що алкоголь він в той день вживав та нецензурно виражався відносно ситуації що склалася, але насильства психологічного та фізчного характеру по відношенню до своєї дружини не вчиняв.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 088711 від 27.12.2024 долучено: терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 430744 від 27.12.2024, заява ОСОБА_2 від 27.12.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції, формою оцінки ризиків домашнього насильства від 27.12.2024, інформаційною довідкою та відеозаписом з нагрудної камери Motorola VB 400 № 470264, 470836.

Відповідно до рапорту працівника поліції, виклик було здійснено ОСОБА_1 , та прибувши на місце виклику, до поліцейських звернулась ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку було опитано та складено адміністративний протокол відносно самого же ОСОБА_1 , відповідно до змісту рапорту ОСОБА_2 підтвердила, що 27.12.2024 року прийшла до дому зі своїм новим співмешканцем ОСОБА_4 та дома перебував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який почав на них кидатись.

У судовому засіданні досліджений відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що по прибутті поліцейських зустріла жінка - ОСОБА_2 , яка одразу повідомила про те, що у неї вдома перебуває чоловік, який поводиться агресивно, вказавши на ОСОБА_1 , жінка поводила себе впевнено, агресивно, розмовляла гучно, ознак обмеження її волевиявлення, емоційної невпевненості з відеозапису не вбачається. З відеозапису у ОСОБА_1 явних ознак сп`яніння не вбачається, його рухи є контрольованими, нецензурною лайкою виражається стосовно ситуації щодо перебування у їх с дружиною квартирі третьої особи, яка на його думку не має право там перебувати, погроз в бік осіб не вислювлює.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст. 1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

3 аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, фізичне насильство має проявлятися у конкретних діях ляпасах, штовханні, щипанні, шмаганні, кусанні тощо, тобто має проявлятися у конкретних діях насильницького характеру.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого насильства, відносно потерпілого, а й про завдання внаслідок цього шкоди його здоров`ю.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження обставин, завдання або можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, як не містяться у протоколі і посилання на свідків події.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 268, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя Г.Б. Калугіна