ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3499/24 Провадження 3/636/28/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 місто Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Золотоверха О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Чугуївського РУП ГУНП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФО-П, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ААД №013738 від 30.04.20__ ОСОБА_2 30.04.2024 о 19:04 год. за адресою: Харківська обл., Куп`янський р-н, с. Плоске, вул. Українська, 64, керував транспортним засобом Самохідне шассі Т-16МТ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголя з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Адвокат Кузнецова А.А. надала клопотання, в якому просила провадження по справі закрити. В обґрунтування зазначила, що відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Таким чином, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки жодної передбаченої законом підстави, що передувала складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не була, тому у зв`язку з відсутністю підстав для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, всі докази у справі, отримані після такої зупинки необхідно вважати недопустимими, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі. Крім того відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.04.20_року (рік складання в протоколі не зазначений), серії ААД №013738, інспектором поліції зазначено, що ОСОБА_2 (однак згідно паспортних даних прізвище ОСОБА_3 ) порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Разом з тим, дані обставини в матеріалах справи відсутні, оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я (19:20:10 час на відеозаписі). Таким чином, диспозиція порушення, яка зазначена поліцейськими, а саме порушення вимог п. 2.5. ПДР України, яка передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не знаходить свого підтвердження взагалі, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я (19:20:10 час на відеозаписі). При цьому і після вимкнення відеозапису ОСОБА_1 зазначив, що неодноразово погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, наполягав, щоб поліцейський забезпечив доставку водія до закладу охорони здоров`я, однак інспектор поліції не захотів більше спілкуватись з ОСОБА_1 та ігнорував останнього. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення помилка в прізвищі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується паспортними даними, з яких вбачається прізвище у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не ОСОБА_4 , як було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Направлення на огляд водія та акт огляду також додано до матеріалів справи на громадянина ОСОБА_2 , тобто взагалі на невідому особу.

Адвокат Кузнецова А.А. також надала заяву, в якій просила провести розгляд без її участі.

Вирішуючи питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд керується таким.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є зафіксована у встановлений законом спосіб факт керування транспортним засобом, згода/відмова саме водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та згода/відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

До суду, в якості доказів на підтвердження вказаних фактів працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №013738 від 30.04.20___ (без зазначення року складання протоколу), направлення та акт огляду на ім`я « ОСОБА_2 », паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_1 », компакт-диск із відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження.

Так, на вказаному компакт-диску зафіксовано, крім іншого, факт згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі (час на запису 19:20:09), що спростовує викладене у протоколі серії ААД №013738 від 30.04.20___ твердження щодо відмови особи від проходження огляду. При цьому, працівниками поліції не вчинено жодних дій щодо доставки особи до медичного закладу.

Крім того судом встановлено, що дійсно у протоколі відомості щодо прізвища особи є відмінними від відомостей щодо прізвища, вказаного у копії документів, що посвідчують особу, які додано до протоколу.

Крім того, в порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дату складання протоколу.

Згідно п.7 частини І Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Таким чином, належних та допустимих доказів того, що 30.04.2024 о 19:04 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідного огляду, - матеріали справи не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд на стан сп`яніння, дані отримані в ході перегляду даних відеозапису, суд не може визнати беззаперечними доказами, які поза розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному ст. 266 КУпАП порядку.

Виниклі сумніви щодо факту керування ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння та його відмови від проходження відповідного огляду, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь останнього та приходить до висновку щодо недоведеності відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді справи встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відповідно і відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.О. Золотоверха