Справа №573/2155/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черкашина М. С.
Номер провадження 33/816/294/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яркіна М.С. на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 10 листопада 2023 року близько 22 год. 10 хв. в м. Білопілля по вул. Соборній, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110267» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Яркін М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Білопільського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що 10 жовтня 2024 року в Сумській області була оголошена повітряна тривога, проте суд піддавши небезпеці учасників процесу, позбавив права учасників бути присутніми у судовому засіданні та провів судовий розгляд у відсутності захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, суд безпідставно та необґрунтовано відмовив у зупиненні провадження в справі, зважаючи на те, що ОСОБА_1 знаходиться у лавах Збройних Силах України, в зоні бойових дій та бажав безпосередньо бути присутнім у судовому засіданні, надати пояснення.

Щодо обставин справи, то апелянт зауважує про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, так як авто знаходилася в неробочому стані. Відповідно, працівники поліції не мали законних підстав вимагати від ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Так, на долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано безпосередньо рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Окрім цього, останній не мав ознаки алкогольного сп`яніння, а лише знаходився у втомленому стані, так як перебував вночі на бойовій позиції.

Апелянт зауважує про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або не згоди із результатами.

Також із відеозапису вбачається, що працівниками поліції протягом двох годин, з моменту начебто зупинки автомобіля, не пропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, апелянт зазначає про те, що долучений відеозапис не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, оскільки працівниками поліції відбувалося вибіркова відеозйомка події, яка мала місце 10 листопада 2024 року. Також протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та не вказані будь-які дані щодо моделі та номеру засобу.

Враховуючи викладене, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судове засідання призначене на 13 год. 00 хв. 17 січня 2025 року, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Яркін М.С. будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, направлений на електронну пошту, до апеляційного суду не з`явився. Клопотань про відкладення судового розгляду, від апелянта не надходило.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Яркін М.С. знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває подана ним апеляційна скарга, в судове засіданні не з`явився, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт не бажає приймати участь в апеляційному перегляді даної справи.

Враховуючи вище зазначене та принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення апеляційного розгляду та вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Яркіним М.С. апеляційної скарги на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2024 року, у відсутність апелянта, та без участі і самого ОСОБА_1 участь якого в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2023 року серії ААД № 283904;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в стані алкогольного сп`яніння;

- відеозапису зі нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозапису записаного на нагрудну камеру працівника поліції вбачається, як 10 листопада 2023 року близько 22 год. 10 хв. в м. Білопілля по вул. Соборній, було зупинено автомобіль «ЗАЗ 110267», номерний знак НОМЕР_2 для перевірки особи, неподалік від дорожньо-транспортної пригоди.

Під час спілкування працівників поліції зі ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального засобу на що останній відмовився, та погодився проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду.

Доставивши ОСОБА_1 до медичного закладу, останній почав вести себе зухвало, не надав відомості на підтвердження особи, вимагав надати йому безкоштовного захисника та намагався покинути територію лікувального закладу, не підтверджуючи свій намір пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із ненаданням ОСОБА_1 повних даних для працівників поліції, з метою оформлення направлення на проходження медичного огляду, було викликано керівництво військової частини за місцем служби останнього.

У присутності військовослужбовців військової служби правопорядку та представників місця служби, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було вірно розцінена поведінка ОСОБА_1 , як не бажання проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього було повідомлено про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП України передбачено притягнення водіїв до адміністративної відповідальності, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із долученого відеозапису, 10 листопада 2023 року о 21 год. 10 хв. автомобіль «ЗАЗ 110267», державний номерний знак НОМЕР_2 , на вул. Соборній м. Білопілля був зупинений працівниками поліції, які знаходилися на місці дорожньо-транспортної пригоди. За кермом цього автомобіля знаходився ОСОБА_1 .

Відсутність на відеозаписі інформації щодо руху автомобіля до моменту зупинки не може свідчити про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ 110267», номерний знак НОМЕР_2 .

Таким чином, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються вищевказаним відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції, який узгоджується із іншими долученими доказами, і які беззаперечно свідчать про керування вказаним автомобілем саме ОСОБА_1 .

Окрім цього, як вбачається із долученого доказу, поліцейський зауважив, що від водія відчутний запах алкоголю, виражене тремтіння пальців рук, хитка хода.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні. Таким чином, доводи апелянта про відсутність в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відсутність в останнього підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтованим.

Відповідно, долучений відеозапис, підтверджує як обґрунтованість підозр поліцейських, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, так і однозначну відмову водія від проходження будь-якого з двох видів медичного огляду. При цьому поліцейськими були роз`яснені наслідки такої відмови.

Не можливість проведення медичного огляду ОСОБА_1 відразу після доставки його до закладу охорони здоров`я, пояснюється не належною поведінкою останнього. Так, з метою уникнення проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 поводив себе зухвало, відмовлявся надавати дані особи, що стало підставою для виклику військової служби правопорядку та представників військової частини за місцем служби останнього.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про процесуальне порушення, яке стосується відсутності вказівки на технічні характеристики засобу за допомогою, якого здійснений відеозапис події, що впливає на законність постанови згідно до статті 283 КУпАП, є помилковими, оскільки, по-перше, такі дані стосуються виключно постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, що зафіксовано в автоматичному режимі, та не є складовою змісту постанови суду, яка виноситься за наслідками розгляду протоколів про адміністративне правопорушення, які складені уповноваженими особами у відповідності до статті 256 КУпАП. І по-друге, посилання на практику КАС в складі ВС з розгляду адміністративних справ, тобто справ розглянутих в порядку іншої судової юрисдикції, не є преюдиціальним при розгляді судами справ про адміністративні правопорушення за іншими нормами права.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист, оскільки судове засідання було проведено під час оголошеної повітряної тривоги, апеляційний суд вважає безпідставними, враховуючи наступне.

Так, ОСОБА_1 та адвокат Яркін М.С. були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду складеного протоколу про адміністративне правопорушення, проте останні до суду першої інстанції не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не подавали, зокрема не наполягали на це у зв`язку з оголошеної повітряної тривоги.

Враховуючи викладене та норм КУпАП, яким не визначено обов`язкова участь особи, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, жодних порушень прав та вимог чинного законодавства, в діях суду першої інстанції не вбачається.

Доводи апелянта, що судом необґрунтовано відмовлено в задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 проходить службу в ЗС України, слід зазначити наступне.

Так, постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 12 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника Яркіна М.С. про зупинення провадження у справі, з тих підстав, що нормами КУпАП не передбачено зупинення провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду зупинення провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП є правом суду, а не обов`язком, а відтак доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильними.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суд вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Білопільського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яркіна М.С. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.