П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Перегуди А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді начальника Богунського ВДВС у м. Житомирі, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

31.10.2024 о 08 год. 30 хв. у м. Житомирі по вул. Л. Українки, 32, водій транспортного засобу Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) при перестроюванні, а саме при паркуванні за вказаною адресою, не переконалася, що це створить перешкоди та небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, здійснила зіткнення з велосипедистом ОСОБА_2 , який рухався на велосипеді марки Kona Lanaі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

У судові засіданні, призначені на 03.12.2024, 12.12.2024, 23.12.2024, 08.01.2025, 27.01.2025 та 30.01.2025 ОСОБА_1 жодного разу не з`явилася, своєї позиції по справі не висловила, хоча про дату, час та місце розгляду справи завчасно повідомлена належним чином у встановленому законом порядку засобами телефонного зв`язку, шляхом направлення судових повісток у вигляді смс-повідомлень на номер телефону, зазначений у протоколі та її письмових поясненнях, як контактний засіб зв`язку для комунікації з нею, а також за її місцем роботи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 достеменно відомо, що розгляд справи відбудеться у Богунському районному суді м. Житомира, про що свідчить її власноручний підпис.

При цьому ОСОБА_1 забезпечена правом на захист на підставі укладених між нею та адвокатами Перегудою А.П. і Вдовиченком Б.В. договорів про надання правової (правничої) допомоги, не була позбавлена можливості подати до суду, в тому числі через захисників, письмові пояснення по суті справи та заперечення стосовно обставин, зазначених у протоколі, будь-які інші докази, клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у разі наявності реальних перешкод і непереборних обставин, які унеможливлюють її безпосередню участь у розгляді справи.

Захисники Савіної Н.П. також у судові засідання неодноразово не з`являлися, будучи належним чином завчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток у вигляді смс-повідомлень на їх номери телефонів, засобами телефонного зв`язку та на офіційні електронні адреси адвокатів.

Про обізнаність ОСОБА_1 та її захисників про всі призначені у справі судові засідання свідчать складені секретарем і помічником суду чисельні телефонограми, довідки про доставку судових повісток у вигляді смс-повідомлень, розписки адвокатів, а також зміст клопотань адвоката Перегуди А.П. про відкладення розгляду справи від 03.12.2024, 11.12.2024, 07.01.2025, 27.01.2025 та адвоката Вдовиченка Б.В. від 27.01.2025 та 29.01.2025.

Чинний КУпАП, зокрема, ст. 277-2 не містить передбаченого порядку вручення судових повісток та викликів і не дає правового визначення про дані зі своєчасного сповіщення про судові засідання.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду для інформування особи про дату, час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи та сучасні засоби зв`язку, такі як рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення тощо. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Разом із цим, з`ясовуючи питання щодо поінформованості особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягається до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі у судовому засіданні, мають бути враховані судом при прийнятті рішення.

Для забезпечення прав ОСОБА_1 , судом неодноразово було відкладено розгляд справи з метою дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права на захист.

Натомість суд акцентує увагу на неналежній процесуальній поведінці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисників, спрямовану виключно на штучне створення підстав для затягування розгляду справи з метою унеможливлення її розгляду у визначений законом строк та уникнення у такий спосіб адміністративної відповідальності, про що свідчать неодноразово заявлені безпідставні та необгрунтовані відводи і клопотання, заяви про відкладення розгляду справи у випадках своєчасного повідомлення та узгодження заздалегідь дат і часу судових засідань.

Також суд звертає увагу на те, що інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Закон виходить з презумпції обізнаності, яка полягає у тому, що учасник повинен дізнатися про хід розгляду справи. Цю ж презумпцію слід застосувати і до випадків інформування учасника про дату судового розгляду альтернативними засобами повідомлення. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у поясненнях, то слід вважати, що він бажає та принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації були використані судом. У свою чергу, це покладає на такого учасника обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. Зважаючи на це, суд, який інформує учасника справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації з наміром забезпечити здійснення правосуддя, діє правомірно і добросовісно та не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої контактні номери телефонів та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін і предмету спору.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Керуючись завданнями КУпАП та провадження у справах про адміністративні правопорушення, враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на недобросовісну процесуальну поведінку сторони захисту, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, зважаючи на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та її захисника Вдовиченка Б.В. за участі захисника Перегуди А.П. на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатніми для прийняття рішення у справі.

На підставі ч. 4 ст. 81 КПК України (за аналогією найбільш наближеної галузі права кримінального процесуального права, оскільки нормами КУпАП не врегульовано порядок заявлення відводу посадовій особі, яка розглядає справу) суд залишає без розгляду заяву ОСОБА_1 про відвід, яка надійшла до суду 27.01.2025, як такий, що заявлений повторно із тих самих підстав, що і 08.01.2025 захисником Перегудою А.П. в інтересах ОСОБА_1 , у задоволенні якого відмовлено постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21.01.2025, тому така заява розцінюється судом як зловживання правом на відвід із метою затягування розгляду справи та тиск на суд, що є недопустимим.

У судовому засіданні адвокат Перегуда А.П. підтримав свої письмові заперечення та клопотання з підстав, викладених у них, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме його об`єктивної сторони, оскільки внаслідок ДТП не завдано пошкоджень транспортним засобам чи майну інших осіб, а також допущено ряд істотних порушень при складанні адміністративних матеріалів.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав свої письмові пояснення, просив позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Оскільки нормами КУпАП не передбачено обов`язковості безпосереднього допиту у судовому засіданні свідків, суд вважає, що для прийняття рішення достатньо дослідження їх письмових пояснень у сукупності з іншими доказами, яким надано відповідну оцінку. Повторний виклик до суду працівників поліції, якими складено адміністративні матеріали, для допиту їх у якості свідків, про що клопотав адвокат Перегуда А.П., суд вважає недоцільним, в тому числі зважаючи на практику Верховного Суду, зокрема, у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020 тощо.

Крім того, суд не вбачає необхідності у призначенні судової транспортно-трасологічної експертизи, що є правом, а не обов`язком суду, оскільки у матеріалах справи міститься достатньо доказів для встановлення фактичних обставин події без застосування спеціальних технічних знань, які дозволяють зробити відповідний висновок на підставі аналізу досліджених у справі доказів про наявність чи відсутність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом із тим, сторона захисту не була позбавлена можливості надати до суду висновок експерта, зроблений за її зверненням, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника Перегуди А.П. про призначення експертизи, яке вважає безпідставним і спрямованим на затягуванні розгляду справи.

Заслухавши пояснення адвоката Перегуди А.П., дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши долучені до протоколу відеофайли, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений ПДР, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

За змістом ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії транспортних засобів і велосипедисти.

Пунктами 1.3 і 1.9 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на ПДР, при цьому, вона не розрізняє чий саме транспортний засіб має отримати пошкодження (власний чи іншої особи) та кому саме завдано майнової шкоди.

Так, водії звертаються до поліції для фіксації факту ДТП із метою отримання страхового відшкодування навіть у разі заподіяння майнової шкоди лише власному транспортному засобу за відсутності інших учасників дорожнього руху чи збитків, завданих третій особі.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За змістом п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, пошкодження транспортних засобів має бути наслідком саме порушення ПДР. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 424706 від 31.10.2024, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, не викликає сумнівів у достовірності внесених до нього даних, які на час розгляду справи ніким не спростовані. Зі змісту протоколу вбачається, що внаслідок порушення ПДР транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з приводу чого ОСОБА_1 зауважень у ньому не вказано.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі щодо право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, яке нею реалізовано.

- схемою місця ДТП, на якій графічно зображено місце зіткнення транспортних засобів та зафіксовано отримані автомобілем механічні пошкодження лакофарбового покриття задньої правої частини бампера, крила та кришки багажника. Будь-яких заперечень щодо схеми місця ДТП на момент її складання та підписання ОСОБА_1 не зазначила, погодившись зі змістом викладених у ній обставин.

- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який зазначив, що їхав на велосипеді прямолінійно, автомобіль ОСОБА_1 різко повернув перед ним праворуч, в наслідок чого він ледь не впав.

- відтвореними відеофайлами з долученого до протоколу диску, на яких зафіксовано, що зіткнення транспортних засобів відбулося під час руху автомобіля, порушення водієм автомобіля п. 10.1 ПДР та складання адміністративних матеріалів.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , надані нею на місці ДТП, стосовно того, що після паркування в бокову частину її транспортного засобу в`їхав велосипедист, у наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, суд оцінює критично, як неправдиві, оскільки вони суперечать відеозапису та не узгоджуються з іншими матеріалами справи, що суд розцінює, як захисну позицію особи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що велосипедист в`їхав у припаркований автомобіль, суд відкидає, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи.

Зібрані у справі докази, на переконання суду, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений спосіб, є належними та допустимими, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Інші твердження та доводи захисника, зокрема, щодо порушення з боку працівників поліції при складанні адміністративних матеріалів, їх некомпетентність та непрофесіоналізм не спростовують вини ОСОБА_1 та не свідчать про її невинуватість.

Доказів щодо оскарження дій або рішень працівників поліції в порядку ст. 267 КУпАП, частинами 1, 2 ст. 286 КАС України до суду не надано.

Судові рішення, долучені до письмових заперечень захисника, не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи з огляду на встановлені у ній обставини, оскільки в них відсутній інший учасник ДТП.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями порушила пункт 10.1 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, дії останньої кваліфіковано правильно, вина особи доведена повністю поза розумним сумнівом.

У своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Позаяк суд зауважує, що прояв надмірного формалізму при тлумаченні диспозиції статті 124 КУпАП, а саме: буквальне слідування нормі закону всупереч суті права, може позбавити інших учасників дорожнього руху, зокрема, велосипедистів захисту їх прав у справах про адміністративні правопорушення у випадках наїзду транспортного засобу за відсутності майнової шкоди.

Применшення права людини, тобто його матеріального змісту, коли віддається перевага пошкодженню транспортного засобу всупереч ст. 3 Конституції України - норми прямої дії, про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави, приводять до обмеження захисту прав людини та по суті зводять такий захист нанівець. Водночас така позиція суперечить завданням КУпАП.

На переконання суду навіть відсутність потерпілих, тобто осіб, яким адміністративним правопорушенням заподіяно фізичну, майнову або моральну шкоду, не знімає відповідальність водія за створення потенційно небезпечної ситуації на дорозі, адже як зазначає у своїх рішеннях ЄСПЛ, що «захищаючи права одних осіб, суд не вправі порушувати права інших осіб».

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також тяжких наслідків, суд дійшов висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вважає, що застосування покарання у виді штрафу у даному разі досягне мети запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.