490/6091/24 від28.01.2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Миколаївської митниці Ходака Ю. про зміну способу і порядку виконання рішення,-

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2024 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/6091/24, провадження №3/490/2855/2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме «Олія соняшникова, сира, наливом, ДСТУ 4492:2017» загальною вагою 7 200 000 кг, загальною вартістю 180 360 000 гривень 00 копійок, що становить 90180000 (дев`яносто мільйонів сто вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, з конфіскацією товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме «Олія соняшникова, сира, наливом, ДСТУ 4492:2017», загальною вагою 7 200 000 кг.

20.01.2025 року від представника Миколаївської митниці надійшла заява про зміну способу і порядку виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.08.2024 року, зазначивши у ній: «при цьому, відповідно до ч.2 ст. 541МК України, виконання постанови суду в частині конфіскації вищевказаного товару, здійснити шляхом стягнення з особи, яка вчинила порушення митних правил, вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме «Олія соняшникова…», що становить 180 360 000,00 грн.».

В обґрунтування клопотання вказав, що до Миколаївської митниці надійшло повідомлення від державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з тим, що у пред`явленому виконавчому документі не зазначено у встановленому законом порядку щодо стягнення вартості конфіскованого товару.

Крім того, митниці як стягувачу було роз`яснено право звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови.

Представник Миколаївської митниці в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав.

Дослідивши клопотання та матеріали справи, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.304 КУпАП, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 305 КУпАП визначено, що контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.541 МК України, у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену судовим рішенням послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

З аналізу наведених норм вбачається, що встановлення або зміна способу або порядку виконання судового рішення може мати місце виключно за умови існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, підставою для встановлення способу або порядку виконання судового рішення, є обґрунтовані обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення у раніше встановлений судом спосіб. При цьому, суд не може змінити рішення по суті. При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання судового рішення.

Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість змінити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження щодо виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.08.2024 року, наявні обставини, які істотно ускладнюють та унеможливлюють проведення виконавчих дій стосовно майна, яке конфісковано судом - «Олія соняшникова, сира, наливом, ДСТУ 4492:2017», загальною вагою 7 200 000 кг, оскільки вказане майно митницею не вилучалось та його місцезнаходження невідоме.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини щодо неможливості виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.08.2024 року в частині конфіскації товару - безпосереднього предмету порушення митних правил: «Олія соняшникова, сира, наливом, ДСТУ 4492:2017», загальною вагою 7 200 000 кг, вартістю 180 360 000 гривень 00 копійок, суд вважає за необхідне змінити порядок і спосіб виконання рішення шляхом стягнення з ОСОБА_1 коштів в рахунок вартості зазначеного майна, тобто коштів у сумі 180 360 000 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.245, 246, 283, 304, 305 КУпАП, ст.541 МК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника Миколаївської митниці Ходака Ю. задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.08.2024 року у справі №490/6091/24 в частині конфіскації товару - безпосереднього предмету порушення митних правил: «Олія соняшникова, сира, наливом, ДСТУ 4492:2017», загальною вагою 7 200 000 кг, вартістю 180 360 000 гривень 00 копійок, шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП НОМЕР_1 , вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил: «Олія соняшникова, сира, наливом, ДСТУ 4492:2017», загальною вагою 7 200 000 кг, вартістю 180 360 000 гривень 00 копійок, тобто коштів у розмірі 180 360 000 (сто вісімдесят мільйонів триста шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. Л. Лященко