ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2024 року, о 07 годині 56 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Адмірала Нахімова, біля будинку 6, у м. Запоріжжі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу „Alcotest Drager 6820, тест 2229, результат: 1,07 % проміле, чим порушено вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, про повторність попереджений.

У судовому засіданні, яке було призначено судом на 13.12.2024 року, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що за викладених у протоколі обставин він не керував транспортним засобом, а також не вживав алкоголю. Суду пояснив, що автомобіль належить його дідусеві. Напередодні складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, ввечері він залишив вищезазначений транспортний засіб біля заправки на дорозі. У зазначений в протоколі день він домовився із другом попити кави біля заправки, пішов до автомобіля, та чекав у ньому на друга. У цей час під`їхали співробітники поліції та висунули вимогу вийди в автомобіля, оглянули його речі і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Просив судове засідання відкласти для надання доказів в обґрунтування заперечень на протокол та підготовки письмових пояснень.

У судовому засіданні 06.01.2025 року ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи на інший день у зв`язку із його хворобою, зазначив, що у наступне судове засідання ним будуть надані докази, про які він заявляв раніше.

У судове засідання, призначене на 22.01.2025 року на 09:20 год., ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До початку судового засідання ані від ОСОБА_1 , ані від його захисника будь-яких клопотань не надходило та не подано заявлених раніше доказів в обґрунтування заперечень на протокол.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, суд вважав за можливе провести розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 148731 від 12.10.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Аlcotest Drager 6820, тест № 2229, результат тесту 1,07 % проміле; рапортом співробітника поліції; довідкою адмінпрактики про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суб`єктом даного адміністративного правопорушення є водій транспортного засобу або інша особа, що керувала ним.

Доводи ОСОБА_1 в обґрунтування заперечень на протокол, наведені раніше у судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані дослідженими судом доказами.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 23.12.2005 року, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання водіїв-учнів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатися.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, з дослідженого судом відеозапису, долученого до матеріалів справи встановлено, що на ньому зафіксовано рух транспортного засобу, його зупинку патрульними поліцейськими під час руху, внаслідок допущення водієм порушень ПДР, яке полягало у несправності світлових приладів сигналу стоп під час гальмування. При спілкуванні співробітника поліції з водієм ОСОБА_1 останній не заперечував, що керував транспортним засобом.

Зафіксовані на відеозаписі дані не викликають у суду сумнівів щодо його достовірності та допустимості.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджується дослідженою судом копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3246386 від 12.10.2024 року, долученою до матеріалів справи. Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративного відповідальності за керування 12.10.2024 року, о 07 годині 56 хвилин, по вул. Адмірала Нахімова, біля будинку 6, у м. Запоріжжі, транспортним засобом «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, будучи непристебнутим ременем безпеки, відомості про оскарження або скасування якої відсутні.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкольного сп`яніння, огляд на який було проведено у встановленому законом порядку підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Аlcotest Drager 6820, тест № 2229, результат тесту 1,07 % проміле, який не спростовано, а судом підстав для висновку про його протиправність або незаконність не встановлено.

Судом в ході розгляду даної справи не встановлено обставин, які б викликали сумніви у дотриманні співробітниками поліції положень чинного законодавства під час виявлення та фіксації правопорушення, у той час як матеріалами справи підтверджено дотримання і виконання ними всіх вимог Закону.

Даних щодо проходження ОСОБА_1 огляду у закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, у зв`язку із незгодою з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеним поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП, останнім не надано в ході розгляду справи.

Будь-яких належних доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з метою виховного впливу та запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченому санкцією даної статті, у сумі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок у дохід держави (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; номер розрахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783; номер розрахунку (IBAN): UA0026001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у такий строк, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна