Рівненський апеляційний суд
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Рівне

Справа № 559/4337/24

Провадження № 33/4815/121/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та до нього застосовано стягнення у виді штрафу, розміром дві тисячі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

З матеріалів справи слідує, що 26.10.2024 року о 08:36 год. в м. Дубно по вул. Семидубська, 105 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda DIO», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме: не отримав посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року порушив п.2.1-а ПДР і ст.15 «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити справу за відсутності в його діях складу правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Доводить, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки вказана норма передбачає повторність адміністративного правопорушення. Зазначає, що про ймовірне існування постанови «ДП18 № 782874» за ч.2 ст.126 КУпАП від 31.05.2024 року йому усно повідомили працівники поліції при оформленні протоколу за ч.5 ст.126 КУпАП. Вказує, що у матеріалах справи відсутня копія постанови за ч.2 ст.126 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 03 грудня 2024 року без його участі (а.с.27).

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови, при цьому в апеляційній скарзі він вказує, що дізнався про дане рішення з застосунку «Дія» 17.12.2024 року.

Апеляційна скарга подана 18 грудня 2024 року (а.с.30).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 26.10.2024 року вбачається, що 26.10.2024 о 08:36 год. в м. Дубно по вул. Семидубська, 105 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda DIO» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме: не отримав посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року порушив п.2.1а ПДР і ст.15 «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

Разом з тим, у матеріалах провадження відсутня копія постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, відповідно до якої водій ОСОБА_1 керував т/з, не маючи права керування транспортними засобами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Більше того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції вказав, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП при ньому не складався, до поліції його не викликали і жодних пояснень він не давав.

Також ОСОБА_1 зазначив, що оскільки без копії постанови за ч.2 ст.126 КУпАП, він не може оскаржити її до суду, він звертався до поліції з запитом щодо надання йому копії такої постанови.

З відповіді т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Рівненській області Малиша О.В. вбачається, що надати копію постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №782874 не представляється можливим (а.с.22).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Разом з тим, сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідальних осіб від доведення правомірності свого рішення.

Оскільки матеріали справи не містять підтвердження повторності протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП за вказаних обставин є необґрунтованим.

Апеляційний суд також зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 126 КУпАП не були додані докази, які б підтверджували відсутність у ОСОБА_1 категорії водійського посвідчення, що дозволяла б йому керувати транспортним засобом «Honda DIO» д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, зважаючи на застосування загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п.282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, - доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Також апеляційний суд зазначає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, проте відповідно до ст.222 КУпАП саме на органи Національної поліції покладений обов`язок розгляду справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, що передбачені частинами 1,2,4 ст.126 КУпАП, а тому апеляційна інстанція позбавлена можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій ОСОБА_1 за вказаних вище обставин.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. В Україні діє принцип презумпції невинуватості. Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, з огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович