Справа № 606/2548/24
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , бригадира ТОВ «ТБЦ»,

за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Старшим інспектором ВБДР УПП в Тернопільській області відносно ОСОБА_1 10.12.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №100223 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом, 10.11.2024 року о 18 год. 25 хв. на а/д М 19 «Доманове Ковель Чернівці Тереблече», 354 км + 820м. (м. Теребовля вул. Князя Василька 104) ОСОБА_1 будучи посадовою особою бригадиром ТОВ «ТБЦ», порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та не вжив відповідних заходів щодо забезпечення безпечних умов для руху, що призвело до створення аварійної ситуації та пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що стало супутньою причиною ДТП, чим порушив вимоги пункту 1.5 Правил дорожнього руху, п.3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», ДСТУ-3587-22 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди, вимоги до експлуатаційного стану», за що відповідальність передбачена ч.4 ст.140 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Сталенний Ю.М., просив суд закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.140 КУпАП. В обгрунтування чого зазначив, що ОСОБА_1 не порушував правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та ним було вжито всі можливі на даний час заходи для забезпечення безпеки дорожнього руху на вказаній ділянці дороги. У ДТП, що відбулась, його вини немає. У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано який конкретно пункт ДСТУ-3587-22 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди, вимоги до експлуатаційного стану» було порушено ОСОБА_1 . А також вказує, що відсутній сам предмет, яким пошкоджений вищевказаний транспортний засіб, що не дає встановити його походження, оскільки на фото місцяз ймовірною руйнацією дорожнього покриття усі бруківки знаходяться на місці, відсутня будь яка виїмка з якої міг вилетіти елемент дороги. Також, у акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.11.2024 р. та схемі місця ДТП відсутня інформація щодо місця на автомобільній дорозі (вибоїна, виїмка) та відповідні параметри (заміри) такого місця та самого елементу автомобільної дороги, що стало причиною ДТП. У п.5 акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.11.2024 р. вказано, що зі слів заявника, бруківка вилетіла з під колеса через наїзд автобуса, та водночас відсутня будь яка інформація про автобус та його водія. Вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом, який несе відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, оскільки згідно із його посадовою інструкцією у нього відсутні повноваження самостійно приймати рішення щодо виконання робіт з ремонту та експлуатаційного утримання вулично дорожньої мережі. Також, у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.140 КУпАП.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 4 ст. 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт, передбачені частинами першою, другою або третьої цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, полягає у порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ст. 140 КУпАП, є посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утримані автомобільних доріг, зокрема, своєчасному та якісному виконані експлуатаційних робіт відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, постійному контролюванні експлуатаційного стану усіх елементів дорожніх об`єктів та негайному усуненні виявлених пошкоджень чи інших перешкод в дорожньому русі, а у разі неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками тощо.

Слід зазначити, що диспозиція ч.4 ст.140 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно правовою нормою, тобто нормою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у провину ставиться порушення пункту 1.5 ПДР України, п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» та ДСТУ-3587-22 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди, вимоги до експлуатаційного стану».

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з ч.3 ст.12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг та залізничних переїздів, інших споруд зобов`язані при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху, впроваджувати в повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, ремонту доріг, вулиць; позначати місця виконання робіт, де залишено на дорозі, вулиці машини і механізми, будівельні матеріали, тощо відповідними дорожніми знаками огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані-сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості- невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними та направляючими засобами.

Аналогічні положення щодо вимог до осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг та залізничних переїздів, інших споруд містяться у Розділу ІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. №1998 (із змінами і доповненнями) «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» (далі Правила), яким передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема, своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварій на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; участь у розробці положень про спеціальні структури управління дорожнім рухом; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; організація і здійснення заходів, спрямованих на захист навколишнього природного середовища; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; передача права на будівництво комунальних та інших споруд, прокладання комунікацій, на захисні роботи і споруди, сервісні споруди та обладнання відповідно до чинного законодавства; проведення робіт по створенню і утриманню придорожніх зелених насаджень та інше; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; влаштування місць для зупинок транспортних засобів, стоянок і відпочинку учасників дорожнього руху та створення інших об`єктів дорожнього сервісу; розробка та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів системами термінового зв`язку для виклику Національної поліції, екстреної медичної допомоги та технічної допомоги; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; проведення лінійного аналізу аварійності на підвідомчих автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; впровадження на аварійно-небезпечних ділянках та місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-22 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", які є чинними від 01.12.2022 року. Ці вимоги ДСТУ 3587-22 є обов`язковими. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано який конкретно пункт ДСТУ-3587-22 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди, вимоги до експлуатаційного стану» було порушено ОСОБА_1 .

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління "Укравтодору" ( в даний час Служби автомобільних доріг), а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (пункт 11 розділу 2 Правил "Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій).

Згідно наказу №81/08-п від 04.08.2023 водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 , за його згодою переведено на посаду бригадира з 04.08.2023».

Як вбачається із п.1.5, 2.1 посадової інструкції бригадира ТОВ «ТБЦ» затвердженого наказом 27-06-3-од від 27.06.2019 директора ТОВ «Техно-Буд-Центр», бригадир підпорядковується безпосередньо майстру шляховому; бригадир організовує роботу дорожніх робітників для виконання робіт з ремонту автомобільних доріг

Суддя враховує, що вимоги ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", порушення яких ставиться у вину ОСОБА_1 стосуються балансоутримувача автомобільної дороги, який здійснює контроль за станом автомобільних доріг загального користування місцевого значення, виявлення аварійно небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо транспортних пригод і здійснення заходів щодо їх ліквідації. У даному випадку таким балансоутримувачем автомобільних доріг є Служба автомобільних доріг у Тернопільській області.

У матеріалах справи відсутні дані про те, коли працівником поліції виявлено особу, яка вчинила правопорушення, що в свою чергу впливає на час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, акт обстеження ділянки вулично - дорожньої мережі від 10.11.2024, який долучений до матеріалів справи, складено із порушенням вимог до нього, оскільки його складено без участі представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної у акті ділянки дороги, працівниками поліції не вказано прізвище, ім"я, по батькові представника підрозділу з експлуатації доріг відповідної юридичної особи. Також, у п. 2 вказаного акту відсутня інформація про есплуатаційний стан обстеженої ділянки на відповідність вимогам ДСТУ 3587-22, проте, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки не в автоматичному режимі дані розділи акту повинні бути обов`язково вірно заповнені. А також у п. 5 акту обстеження вказано, що на а/д М 19 «Доманове Ковель Чернівці Тереблече», 354 км + 820 спостерігається часткова руйнація дорожнього покриття, яке вимощене із бруківки, в результаті чого бруківка не зафіксована належним чином, в результаті чого зі слів заявника, вилетіла з під колеса через наїзд автобуса та пошкодила транспортний засіб.

До матеріалів справи працівниками поліції також долучено схему місця ДТП, яка сталася 10.11.2024 о 18 год 25 хв. на автомобільній дорозі М - 19 354 км +820 м, однак на схемі місця ДТП відсутня інформація щодо місця на автомобільній дорозі (вибоїни, виїмки, тощо) та відповідні параметри (заміри )такого місця та самого елементу автомобільної дороги, що стало причиною ДТП.

Крім того, суддею враховано посилання захисника на те, що відповідно до п.1.4 договору №15 Е від 23.12.2019, укладеного між службою автомобільних доріг у Тернопільській області (замовником) та ТзОВ "ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР" (виконавцем) послуги виконуються виконавцем згідно з щомісячними планами-завданнями, актами дефектів, кошторисної документації, наданих замовником. Інформація про виявлені недоліки в утриманні дороги у вказаному місці скоєння ДТП та будь які завдання на проведення робіт від замовника до організації та до бригадира не надходило.

Також захисник Сталенний Ю.М. в клопотанні про закриття провадження у справі від 16.01.2025 та у судовому засіданні зазначив, що жодного іншого документу про виявлені недоліки від працівників поліції чи Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Тернопільській області на даній ділянці дороги М-19 (354 км. +820 м.) не отримував ні бригадир, ні ТОВ "ТБЦ".

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б могли підтвердити вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП суддею не встановлено.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказам по справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певного діяння, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях, в т.ч і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суддя приходить до переконання про те, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.140,245,247,251,252,280,283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя І.Б. Марціцка