справа № 439/2412/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

23 січня 2025 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Рахімова О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст. 124 КУпАП, суддя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08.11.2024 року о 08 год. 40 хв. в м. Броди по вул. В. Фільварки 101, на території автозаправки ОККО, керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпеці руху, здійснив наїзд на автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків, чим порушив пункти 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому суд розцінює такі дії ОСОБА_1 , як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованою, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 168689 від 08.11.2024 року; схемою місця ДТП від 08.11.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.11.2024 року.

Досліджені докази є належними та допустимими, повністю підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

Враховуючи вищевказане, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обираючи вид та міру стягнення, суддя враховує особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення його наслідки, обставини, що пом`якшують відповідальність - відсутні, обставини, що обтяжують відповідальність - відсутні, приходить до висновку, що на нього слід накласти стягнення у виді штрафу.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

Керуючись ст. 284 ч.1 п.1 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрати стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення порушникові постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Суддя О.В. Рахімова