Справа № 585/4041/24
Номер провадження 3/585/16/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серії ЕПР1 №128843 від 14.09.2024 року зазначено, що 13 вересня 2024 року, о 23 годині 20 хвилин по вул. Коржівській у м.Ромни водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Міцубісі», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку лікаря-нарколога КНП СОР «ОКСЛ».

Такими діями, на переконання автора протоколу, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду - не з`явився, подав суду письмові пояснення щодо обставин складання протоколу, у яких свою винуватість заперечив та просив провадження у справі закрити.

Суд, за наведених обставин, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав про те, що він є діючим військовослужбовцем та дійсно 13.09.2024 р. ввечері повертався до місця дислокації в/ч на службовому автомобілі «Міцубісі», номерний знак НОМЕР_1 , автомобілем керував його підлеглий солдат ОСОБА_2 . Близько 23:00 год. вони зупинились по вул.Коржівській у м.Ромни та Ю.Федій пішов до забрати особисті речі іншого підлеглого військового до квартири його родини, а він залишився біля автомобіля на вулиці та очікував його. У цей час до нього під`їхав патрульний автомобіль поліції і останні розпочали з`ясовувати причини його перебування на вулиці під час комендантської години, перевірили його документи та виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому поліцейські запропонували викликати військову службу правопорядку або пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. Для того, щоб запобігти дисциплінарній відповідальності чи інших стягнень як військовослужбовцю, він погодився пройти огляд у лікаря-нарколога, яким було підтверджено його стан сп`яніння, а надалі складено протокол за керування автомобілем у стані сп`яніння.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність водія настає, окрім іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Окрім іншого, згідно ч.1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, на обґрунтування існування обставин, що підтверджують винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення 13.09.2024 року, до матеріалів справи долучено рапорт щодо надходження повідомлення на лінію «102», рапорт працівника поліції за вказану дату, висновок лікаря-нарколога від 13.09.2024 р. та диск із показаннями технічного засобу-бодікамери №04.

При цьому судом наголошується на тому, що у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи у якості доказів вчинення особою адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП долучені до матеріалів справи відеозаписи, суд приходить до наступного висновку.

У ході дослідження доказів, що долучені додатком до протоколу від 14.09.2024 р., а саме диску із показаннями технічного засобу-бодікамери №04 судом було встановлено, що вказаний носій інформації не містить будь-яких аудіо-, відео файлів.

У зв`язку із зазначеним судом двічі (02.12.24 та 24.12.24) було направлено запит до Роменського РВП ГУ НП в Сумській області щодо надання інформації про наявність/відсутність відеозаписів фіксування обставин події, що стосуються складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1

27.12.2024 р. на адресу суду надійшов диск із показаннями технічного засобу - бодікамери №04, що є додатком до протоколу від 14.09.2024 року.

Так, на досліджуваному диску було розміщено три відеофайли, за реквізитами: VID14F-00-0013;VID45F-00-0014; VID19F-00-0015. При цьому відео файл за реквізитами VID14F-00-0013 не відтворюється у відеоплеєрі та є пошкодженим, у відеофайлі VID45F-00-0014 міститься відеозапис проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі, за наслідками якого встановлено у особи стан алкогольного сп`яніння 0,97 проміле; відеозапис VID19F-00-0015 містить фіксування обставин складання щодо ОСОБА_1 протоколу за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП, а також щодо порушення ст. 126 КУпАП, а саме щодо не надання на вимогу працівника поліції реєстраційного документу на транспортний засіб, що відбувалось у службовому автомобілі поліції.

При цьому, піддаючи аналізу у своїй сукупності відомості з відеозаписів релевантно до письмових пояснень особи, яка притягується до відповідальності, суд приходить до висновку, що ними об`єктивно не підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 13 вересня 2024 року, о 23 годині 20 хвилин по вул. Коржівській у м.Ромни, керував автомобілем «Міцубісі», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки загалом даних про керування ОСОБА_1 будь-яким автомобілем такі відеозаписи не містять, відсутні на даному відеозаписі і факт зупинення транспортного засобу поліцейськими.

При цьому, визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне та свідоме виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У своїй сукупності такі відомості, що отримані із досліджених відеозаписів бодікамери поліцейського свідчать про недотримання уповноваженою особою (поліцейським) процедури документування адміністративного правопорушення, оскільки відсутні беззаперечні та достатні докази перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, його керування транспортним засобом, зупинення поліцейським у визначеному законом порядку відповідного транспортного засобу тощо, що, у даному випадку, виключає винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому ставиться у вину, та така обставина не потребує окремого доказування чи спростування, оскільки інших доказів, аніж протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис матеріали справи не містять.

При цьому, рапорт поліцейського, у якому відображена інформація щодо зупинення автомобіля «Міцубісі», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Коржівській у м.Ромни під керуванням ОСОБА_1 , у розумінні ст. 251 КУпАП не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення, що відповідає правовій позиції, висловленій у постанові КАС ВС № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Враховуючи викладене вище та приймаючи остаточне рішення у справі, враховується, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Так, згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про сумнівний характер наявності протиправних дій ОСОБА_1 , а всі сумніви відповідно до правил ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності, і таким чином ця справа про притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зважаючи на допущені порушення адміністративної процедури документування такого правопорушення та відсутність достатніх доказів на підтвердження позиції автора протоколу.

Судовий збір, у зв`язку із закриттям провадження у справі, з винної особи стягненню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ