Справа № 442/95/25
Провадження №3/442/150/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2025 рокусуддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 01.01.2025 о 14.45 год., в м. Дрогобич, по вул. Самбірська, 108, керуючи транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв наїзд на припарковані автомобілі: VOLKSVAGEN LT 35, державний номерний знак НОМЕР_2 , KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_3 , DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, а маме: п. 2.3.б. порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміни, стеження за вантажем, п. 13.1 водій не залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , 01.01.2025 о 14.45 год., в м. Дрогобич, по вул. Самбірська, 108, будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час судового розгляду даної справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Також, в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України вважав за доцільне розглядати дану справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

До повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Суддя, дослідивши матеріали, які поступили в його провадження для розгляду, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

В силу приписів підпункту «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1. Правил дорожнього руху зазначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, встановлює стаття 124 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній вище дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 210387 від 01.01.2025, котрий складений у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, які призвели до порушення Правил дорожнього руху України;

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.01.2025 за участі транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 та транспортними засобами VOLKSVAGEN LT 35, державний номерний знак НОМЕР_2 , KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_3 , DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 01.01.2025 щодо обставин події, які також кореспондуються з даними протоколу у частині часу та місця її настання.

Відтак, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, оскільки він як учасник дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження названих транспортних засобів, а також заподіяло їм матеріальних збитків.

Крім цього, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 210399 від 01.01.2025, який складений у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, які призвели до порушення Правил дорожнього руху України;

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.01.2025 за участі транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 та транспортними засобами VOLKSVAGEN LT 35, державний номерний знак НОМЕР_2 , KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_3 , DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 01.01.2025 щодо обставин події, які також кореспондуються з даними протоколу у частині часу та місця її настання.

Відтак, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП, а саме те, що він як водій залиш місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Суд з урахуванням того, що дані справи стосуються однієї і тієї ж особи, одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до ухвали суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

Таким чином суддя вважає, що з метою створення умов для забезпечення повного і об`єктивного судового розгляду та на підставі ст. 36 КУпАП вказані справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера: № 442/95/25, провадження № 3/442/150/2025.

Враховуючи вищенаведене, вбачаю в діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що він вчинив два адміністративних правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої ст. 122-4 КУпАП за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 33-35, 36, 40-1, 122-4, 124, 245, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Справи про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП № 442/95/25 (провадження № 3/442/150/25) та за ст. 122-4 КУпАП № 442/96/25 (провадження № 3/442/151/2) відносно ОСОБА_1 - об`єднати та розглядати у одному провадженні, присвоївши спільній справі єдиний унікальний номер № 442/95/25 (провадження № 3/442/150/25).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Роман КОВАЛЬ