Провадження 3/127/9985/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої на посаді головного бухгалтера ТОВ «ТК «Аналог», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 1632 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1631 КУпАП.

18.12.2024 головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузі оптової, роздрібної торгівлі ГУ ДПС у Вінницькій області Тичинською Д.П. складено протокол про адміністративне правопорушення № 1490. З даного протоколу вбачається, що « ОСОБА_1 , головний бухгалтер ТОВ «ТК «Аналог», несвоєчасно подала платіжне доручення № 932 від 20.11.2024 на перерахування належної до сплати суми податкового зобов`язання по податковій декларації з ППВ за вересень 2024, граничний термін сплати 30.10.2024», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1632 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала, оскільки відповідно до наказу директора ТОВ «ТК «Аналог» № 4-к від 11.08.2024 з 12.08.2024 по 10.11.2024 перебувала у відпустці. Крім того, ОСОБА_1 повідомила, що ТОВ «ТК «Аналог» 30.10.2024 сплатило ПДВ за вересень 2024, а податкова декларація з податку на додану вартість була подана підприємством 21.10.2024.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1632 КУпАП неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), тягне за собою настання адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суб`єктами правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1632 КУпАП можуть бути лише посадові особи підприємств, установ та організацій.

Як вбачається з наказу директора ТОВ «ТК «Аналог» № 4-к від 11.08.2024 «Про надання відпустки без збереження заробітної плати на період введення воєнного стану», наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні, бухгалтеру ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати з 12.08.2024 по 10.11.2024.

Таким чином, оскільки граничний термін на подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми податкового зобов`язання по податковій декларації з ППВ за вересень 2024 року становив до 30.10.2024, а бухгалтер ОСОБА_1 перебувала у відпустці з 12.08.2024 по 10.11.2024, вона не була відповідальною за подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), відповідно й не була суб`єктом адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1632 КУпАП.

Крім того, об`єктивна сторона порушення передбаченого ч. 1 ст. 1632 КУпАП полягає у неподанні або несвоєчасному поданні посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 1490 від 18.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 порушила ст. 31, п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України.

Так, згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 31 ПК України визначено строк сплати податку та збору.

У відповідності до п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення № 1490 від 18.12.2024 складений відносно ОСОБА_1 на підставі проведеної звірки розрахунків з бюджетом ТОВ «ТК «Аналог» в частині своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з плати податку на додану вартість за вересень 2024 року.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 1490 від 18.12.2024 його було складено у відсутність ОСОБА_1 .

Водночас, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки відсутність платника податку або його представника, виключно в разі його повідомлення в передбаченому ст. 86 ПК України порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки. Однак, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення платника податків про розгляд матеріалів перевірки.

Крім того, судом встановлено, що податкова декларація з податку на додану вартість була подана ТОВ «ТК «Аналог» 21.10.2024, а ПДВ за вересень 2024 року було сплачено 30.10.2024, тобто в граничний термін для подання відповідного платіжного доручення.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Будь-які інші докази, окрім протоколу про адміністративне правопорушення № 1490 від 18.12.2024 щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1632 КУпАП, матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків.

Тому докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо - є неналежними доказами.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши відповідно до ст. 252 КУпАП докази, наявні в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1632 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1632 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи положення ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Оскільки до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 24 КУпАП, не застосовується, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, підстави для справляння судового збору з ОСОБА_1 відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 7, 9, 23, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 1632, ст.ст. 221, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1632 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце роботи: ТОВ «ТК «Аналог».

Суддя