Справа № 643/2999/24
Провадження № 3/643/265/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Пікарєвої К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення з доданими до нього матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Судом встановлено, що 16.03.2024 року о 12 год. 12 хв. в м. Харкові по просп. Ювілейний, 62, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Vivaro, д.н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан накротичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які виразились у відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а саме, в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а.

Пояснення учасників справи.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пікарєва К.К. просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Надала до суду письмове клопотання про закриття провадження з наступними аргументами.

ОСОБА_1 було зупинено без будь-якої законної і вагомої підстави.

Так, дослідивши відеозаписи з бодікамер працівників поліції, адвокатом було встановлено, що ці відеозаписи починаються з моменту, коли троє працівників поліції прямують у службовому автомобілі і наздоганяють ТЗ ОСОБА_1 .

При цьому, під час поїздки працівники поліції обговорюють між собою, яку причину зупинки ТЗ назвати водію після того, як буде зупинений відповідний ТЗ.

Іншими словами, працівники поліції зупинили ТЗ не з об`єктивних підстав та причин, що дійсно існували, а вигадували для себе більш-менш прийнятну причину зупинки, якої насправді не існували.

Вказаний висновок також підтверджується подальшими діями та поведінкою працівників поліції.

Так, після зупинки ТЗ працівник поліції, на відповідне запитання ОСОБА_1 повідомив, що ТЗ останнього було зупинено тому, що ТЗ має брудний державний номерний знак. Але з відеозаписів боді камер чітко вбачається, що державний номерний знак чистий і його добре видно на будь-якій відстані.

Зрозумівши, що така причина зупинки не виглядає правдоподібно, працівник поліції в почав вигадувати нову причину зупинки ТЗ і в подальшому зазначив, що ТЗ ОСОБА_1 має ознаки участі в ДТП на задньому бампері та на дверях. Але з відеозаписів боді камер чітко вбачається, що задній бампер автомобіля і двері автомобіля не пошкоджені і не мають очевидних ознак участі в ДТП.

Як наслідок, знову зрозумівши, що така причина зупинки також не виглядає правдоподібно, працівник поліції в подальшому знову почав вигадувати таку причину і. насамкінець, вказав, що ТЗ ОСОБА_1 було зупинено, оскільки лобове скло цього ТЗ пошкоджено.

Але така причина зупинки також є абсолютно неправдивою, безпідставною і очевидно вигаданою працівником поліції, оскільки з відеозаписів боді камер вбачається, що працівники поліції до моменту зупинки ТЗ ОСОБА_1 рухались на службовому автомобілі позаду ТЗ ОСОБА_1 . Відтак, перед зупинкою ТЗ ОСОБА_1 рухаючись позаду, працівник поліції не міг за будь-яких обставин бачити лобове скло переслідуваного ним автомобіля.

При цьому, постійно «змінюючи» офіційні причини зупинки ТЗ, працівник поліції неодноразово консультувався і з власними колегами, які були присутні на місці події, і з невідомими особами, використовуючи засоби мобільного зв`язку, на предмет того, яку правдоподібну причину зупинки ТЗ краще вигадати, аби її не визнали безпідставно.

Такі дії та поведінка працівників поліції очевидно свідчать про те, що ТЗ ОСОБА_1 був зупинений без будь-якої об`єктивної причин і лише тому, що працівнику поліції так забажалося.

Відтак, ТЗ ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції без будь-яких законних підстав.

У подальшому, після безпідставної зупинки ТЗ ОСОБА_2 , працівники поліції розпочали безпідставну процедуру огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Зі змісту відеозаписів з бодікамер. що наявні в матеріалах справи, на думку адвоката вбачається, що працівник поліції жодного разу (навіть формально) не світив будь-яким приладом (наприклад службовим ліхтарем) в очі ОСОБА_1 .

Таким чином, працівник поліції не міг і не мав жодних причин зробити висновок, що зіниці ОСОБА_1 не реагують на світло.

Те саме стосується і такої ознаки, як неприродна блідість обличчя.

З відеозапису боді камер працівників поліції вбачається, що обличчя ОСОБА_1 має звичайний відтінок і не має жодних ознак блідості.

Більш того, переважну більшість часу працівник поліції спілкувався з ОСОБА_1 через скло пасажирської двері автомобіля.

Відтак, працівник поліції об`єктивно не міг побачити будь-яку неприродну блідість обличчя водія.

Насамкінець, переглядом відеозаписів з бодікамер було встановлено, що ОСОБА_1 на протязі часу спілкування з працівниками поліції, не допускав поведінки, яка б не відповідала обстановці, а виключно лише висловлював свої заперечення і занепокоєння з приводу безпідставної зупинки працівниками поліції його ТЗ,

Таким чином, так само і в питанні причин зупинки ТЗ, працівники поліції фактично вигадали наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, в результаті чого незаконного розпочали процедуру його огляду на стан сп`яніння без наявності реальних підстав, визначених ч. 1 ст. 266 КУпАП.

Отже, працівники поліції зупинили ТЗ ОСОБА_1 і розпочали його огляду на стан сп`яніння без законних підстав з вигаданих причин, що свідчить про грубе порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, що, у свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП є підставою для визнання такої процедури огляду недійсною.

Тим не менш, переглянувши відеозапис з боді камер працівників поліції, адвокатом було встановлено, що на запитання поліцейського, чи готовий він пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 надав чітку і лаконічно відповідь: «Так, готовий, згодний».

ОСОБА_1 лише зазначив, що не готовий (боїться) їхати до медичного закладу в службовому автомобілі працівників поліції, а готовий або самостійно проїхати до медичного закладу, або з іншим водієм.

Тим не менш, працівники поліції не погодились, аби ОСОБА_1 самостійно їхав до медичного закладу або з іншим водієм. При цьому, відповідне прохання було розцінено працівниками поліції як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Але ОСОБА_1 не відмовлявся пройти такий огляду.

При цьому, з відеозапису боді камер працівників поліції вбачається, що інспектор не приймав рішення про відсторонення ОСОБА_1 від керування ТЗ і не оголошував це рішення. Окремого письмового рішення про відсторонення водія ТЗ від керування ТЗ також не приймалося.

Відтак, не будучи відстороненим від керування ТЗ, ОСОБА_1 цілком обґрунтовано наполягав, щоб він самостійно проїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, залишається незрозумілим питання про те, чому працівники поліції не дозволили ОСОБА_1 використати інші альтеративні способи доставки до медичного закладу і наполягали виключно на тому, аби він їхав у службовому автомобілі працівників поліції.

Чинним законодавством не передбачено для водіїв обов`язку прибувати до медичного закладу для проходження огляду виключно на службовому транспорті працівників поліції.

На цих підставах, захисник просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оцінка суду.

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Пікарєвої К.К., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

Таким чином, провівши зовнішній огляд ОСОБА_1 та виявивши у нього ознаки наркотичного сп`яніння поліцейські правомірно запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 606948 від 16.03.2024 року, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

За таких обставин, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а саме, в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а, чим порушено вимоги п. 2.5 ПДР України.

Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 606948 від 16.03.2024 року; відеозаписом з бодікамери, який був долучений до матеріалів справи та досліджений судом, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; рапортом працівника поліції від 16.03.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.03.2024 року.

Переглянувши відеозапис поліцейського, суд пересвідчився, що 16.03.2024 року о 12 год. 12 хв. в м. Харкові по просп. Ювілейний, 62, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Vivaro, д.н. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які у подальшому запропонували водію пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння у медичний установі КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а, на що водій спочатку погодився, але згодом відмовився, через те, що боїться їхати до медичного закладу разом із поліцейськими.

Доводи захисника Карпуніна Д.С., що інспекторами поліції порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, спростовуються матеріалами які містяться у справі.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Водночас, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

До того ж, наявність або відсутність законних причин для зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.

У постановах Харківського апеляційного суду від 01.11.2023 у справі № 953/7013/22, від 14.08.2024 у справі № 643/5827/24, від 10.07.2024 у справі № 638/17211/23, Закарпатського апеляційного суду від 02.09.2024 у справі № 297/3000/23, Сумського апеляційного суду від 02.09.2024 у справі № 583/3020/23 та ін. також зазначено, що підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій, стосовно якого є підозри про перебування його у стані сп`яніння, саме зобов`язаний пройти огляд у встановленому законом порядку.

Вказаний обов`язок водія спрямований на безпеку руху, тому факт відмови від проходження такого огляду законодавство кваліфікує як окреме правопорушення з правовими наслідками, як для перебування його у стані сп`яніння.

Таке належить вважати цілком виправданим та логічним, оскільки в протилежному випадку водії, відмовляючись від такого огляду, мали б можливість приховувати свій стан, і, як наслідок, уникати юридичної відповідальності.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме, що ОСОБА_1 лише зазначив, що не готовий (боїться) їхати до медичного закладу в службовому автомобілі працівників поліції, а готовий або самостійно проїхати до медичного закладу, або з іншим водієм, то суд не бере зазначені доводи до уваги з таких підстав.

Відповідно до ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12, 17 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Отже, виходячи із зазначених норм, суд дійшов висновку, що водій не мав права самостійно прибути до медичного закладу без направлення та без присутності поліцейського, який доставляє особу для проведення огляду на стан сп`яніння у медичний заклад. Тим самим, своїми діями, водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, про що працівники поліції склали протокол.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а.

Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 276, 279, 280, 283 285, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя - О.О. Олійник