Справа № 461/9355/24 Головуючий у 1 інстанції: Кітов О. В.
Провадження № 33/811/79/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Мельничука І. А., представника Львівської митниці Зирянова О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу захисника Мельничука І. А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Держави Ізраїль, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вид на тимчасове проживання НОМЕР_1 від 23.03.2023 виданий 7101, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, а саме 433580 гривень 66 копійок, без конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил №1390/20900/24 від 31.10.2024, легковий автомобіль марки «LEXUS», модель NX350, номер кузова НОМЕР_3 , - повернуто ОСОБА_2 для митного оформлення.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 24585 (двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 58 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Відповідно до постанови суду, 23.10.2024 у пункт пропуску «Грушів - Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_4 / НОМЕР_5 під керуванням громадянина ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_6 , виданий 02.02.2018, яким переміщується товар: «транспортний засіб марки LEXUS, модель NX350, номер кузова - НОМЕР_3 » в митному режимі імпорт, за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ № 24UA80U0.

Як підставу для пропуску вказаного товару на митну територію України ОСОБА_3 подано товаросупровідні документи, а саме:

- рахунок-фактура (Invoice) № 035668 від 29.08.2024 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (CERTIFICATE OF TITLE FOR A VEHICLE) № 296CF0096 від 14.08.2024 року;

- цивільно-правовий договір № 3 від 08.10.2024;

- довіреність від громадянина Штічера ОСОБА_4 , посвідка НОМЕР_1 від 23.03.2023, орган що видав 7101, громадянину ОСОБА_3 , яка зареєстрована у реєстрі за №1016 від 21.10.2024 року.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів та попередньої митної декларації типу ІМ ЕЕ №24UA80U0, на митну територію України переміщується товар: «легковий автомобіль, має ознаки аварійних пошкоджень крила, фари, дверей, що був у використанні, призначений для перевезення пасажирів марки «LEXUS», модель NX350, номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна - немає даних, тип палива - бензин, об`єм -2 193 см3, рік виготовлення - 2024».

Продавцем товару є компанія «COPART inc.», одержувачем, покупцем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є ОСОБА_5 (посвідка НОМЕР_1 від 23.03.2023, орган що видав 7101, м. Умань, вул. Потоцького, буд. 68).

Вартість товару становить 20988,00 доларів США, що, згідно з курсом Національного банку України, відповідає сумі 867461,32 гривень. Заявлений код товару згідно з УКТ ЗЕД .

Вказаний товар переміщувався громадянином України ОСОБА_3 на підставі довіреності, наданої громадянином ОСОБА_6 (посвідка НОМЕР_1 від 23.03.2023, орган що видав 7101), посвідченої Гороховою Ніною Вікторівною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрованої у реєстрі за №1016 від 21.10.2024 року.

Відповідно до вказаної довіреності, ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником в установах та організаціях як в Україні, так і за її межами з усіх без винятку питань, у тому числі щодо придбання транспортного засобу марки «LEXUS», модель NX350, номер кузова - НОМЕР_3 , його транспортування до митниці призначення та здійснення усіх необхідних митних процедур, тощо.

Згідно з витягом з «Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів», бланк НСР 930048 був використаний - 27.12.2023, а не 21.10.2024 року.

Опитаний громадянин ОСОБА_3 повідомив, що довіреність, якою його уповноважено на вчинення дій щодо переміщення вказаного товару через митний кордон України, йому скинув на телефон громадянин ОСОБА_7 .

25.10.2024 на адресу гр. ОСОБА_7 . Львівська митниця скерувала лист № 20-03/20-04/10/29191 щодо надання інформації, як і коли ним була отримана довіреність, якою був уповноважений ОСОБА_3 щодо придбання та переміщення через митний кордон транспортного засобу марки «LEXUS», модель NX350, номер кузова - НОМЕР_3 . Однак на момент складення протоколу про порушення митних правил відповідь на вказаний лист не надходила.

Для з`ясування обставин щодо видачі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Гороховою Н.В. та зареєстрованої у реєстрі за № 1016 від 21.10.2024, Львівською митницею листом від 30.10.2024 № 20-03/20-04/10/29566 викликався ОСОБА_5 , однак у визначений час останній не прибув.

Разом з тим, 31.10.2024 на електронну адресу митниці надійшов лист від гр. ОСОБА_6 (вх. митниці № 77515/10/20-03 від 31.10.2024), в якому він зазначає, що знайшов в інтернеті номер телефону людини, яка запевнила, що може допомогти в оформленні законного нотаріального доручення на водія для здійснення необхідних дій щодо переправлення згаданого транспортного засобу в Україну. Для цього він надав йому дані на ОСОБА_3 для оформлення нотаріального доручення.

21.10.2024 він здійснив оплату невідомому чоловіку та отримав виготовлену довіреність, яку передав шляхом електронного документообігу перевізнику. Окрім того, ОСОБА_5 зазначив, що жодних осіб на виготовлення від його імені довіреності, не вповноважував.

Відтак, встановлено, що ОСОБА_5 , з метою ввезення на митну територію України товару (легковий автомобіль, призначений для використання на дорогах загального користування марки «LEXUS», модель NX350, номер кузова - НОМЕР_3 ), надав громадянину ОСОБА_3 довіреність, зареєстровану у реєстрі за № 1016 від 21.10.2024, якою уповноважив його на вчинення дій щодо переміщення вказаного товару через митний кордон України, а також транспортування товару до митниці призначення та здійснення усіх необхідних митних процедур. Згідно з витягом з «Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів», бланк НСР 930048 був використаний - 27.12.2023, а не 21.10.2024 року, а тому вказана довіреність є підробленою.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Мельничук І. А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що копію оскаржуваної постанови на момент подачі апеляційної скарги не отримував, в ЄДРСР вона з`явилась 01.01.2025, а з текстом такої ознайомився лише 07.01.2025 року. Зазначає, що ОСОБА_5 на момент доставки автомобіля до кордону України перебував за кордоном та не оформляв довіреності, яка зареєстрована у реєстрі за №1016 від 21.10.2024 року, таку водію ОСОБА_3 надіслав на мобільний телефон ОСОБА_7 , який не надав жодних пояснень. Зазначає, що ОСОБА_5 придбав за кордоном автомобіль марки «LEXUS», а доставку даного автомобіля та супутні формальності здійснювала фірма, яка надає такі послуги. Крім того, звертає увагу, що, відповідно до договору на покупку вищевказаного автомобіля № 5 від 27 серпня 2024 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як продавцем, відповідальність за митне оформлення та проходження інших процедур, необхідних для подальшого транспортування, несе Продавець.

Заслухавши доводи захисника Мельничука І. А., який підтримав апеляційну скаргу, думку представника Львівської митниці Зирянова О. Ю., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

З огляду на те, що копію оскаржуваної постанови на момент подачі апеляційної скарги захисник не отримував, в ЄДРСР вона з`явилась 01.01.2025, а апеляційну скаргу захисник подав 09.01.2025 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані.

Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, як вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

З такою кваліфікацією його дій погодився і суд першої інстанції.

Згідно з диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, серед іншого, це їх переміщення через митний кордон шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Відтак, підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутні необхідні ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2024 у зону митного контролю пункту пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці заїхав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 , яким переміщувалися автомобіль марки «LEXUS», та було подано до митного контролю довіреність № 1016 від 21.10.2024, якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником в установах та організаціях як в Україні, так і за її межами, з усіх без винятку питань, у тому числі щодо придбання транспортного засобу марки «LEXUS», модель NX350, номер кузова - НОМЕР_3 , його транспортування до митниці призначення та здійснення усіх необхідних митних процедур тощо.

Встановлено, що довіреність № 1016 від 21.10.2024 посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреність є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, характеризується прямим умислом.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник пояснив, що ОСОБА_2 не було відомо про наявність такої довіреності, він не надсилав її митному брокеру чи водію ОСОБА_3 , не подавав митному органу, не ставив на ній свій підпис, а суд першої інстанції не дослідив справжність такого підпису.

Враховуючи наведене, у нього не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме на переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5 на момент доставки автомобіля до кордону України перебував за кордоном, що підтверджується відповідними штампами у паспорті ОСОБА_1 , відповідно до яких останній виїхав з території України 15.10.2024 року, а вернувся 29.10.2024 року.

Крім того, водій ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях повідомив, що довіреність, якою його уповноважено на вчинення дій щодо переміщення вказаного товару через митний кордон України, йому надіслав на мобільний телефон громадянин ОСОБА_7 , а не ОСОБА_5 .

Вказане підтверджує доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_5 не оформляв та не здійснював підробки довіреності, яка зареєстрована у реєстрі за №1016 від 21.10.2024 року, оскільки на момент її видачі перебував за кордоном, а також не надсилав її водію ОСОБА_3 .

Також в матеріалах справи відсутній висновок експерта щодо встановлення факту підробки довіреності, вирок суду про визнання винними будь-яких осіб у вчиненні кримінального правопорушення за фактом такої підробки, чи будь-який інший документ, який би встановлював факт підробки довіреності, та мав би преюдиційне значення для вказаної справи.

Більше того, в матеріалах справи відсутні відомості про внесення до ЄРДР будь-яких відомостей за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за фактом підробки або використання підроблених документів ОСОБА_8 .

Отже, матеріали справи не містять доказів на спростування вказаної версії.

Крім того, положеннями ч.4 ст.266 МК України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Як вбачається з поданої ОСОБА_3 попередньої митної декларації типу ІМ ЕЕ № 24UA80U0 від 23.10.2024, ОСОБА_5 є вантажоодержувачем товару, а декларантом за такою виступає ТОВ «АНТАНТА ПРОМТОРГ».

При цьому, в графі 44 Декларації, в якій перелічена надана митному органу документація, відсутні реквізити довіреності або інша інформація, яка свідчила б про факт її подання митному органу.

ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_9 , як з продавцем, договір на покупку автомобіля № 5 від 27.08.2024 року, відповідно до якого відповідальність за митне оформлення та проходження інших процедур, необхідних для подальшого транспортування, несе Продавець.

Відтак, оскільки ОСОБА_5 самостійно не займався збором усієї необхідної для митного оформлення документації, чим займався ОСОБА_10 , а тому, враховуючи, що він є вантажоодержувачем товару відповідно до декларації, ОСОБА_5 не міг відповідати за достовірність поданих до митного оформлення документів, оскільки не був присутній при цьому та не є декларантом.

Таким чином, враховуючи презумпцію невинуватості, зокрема те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ОСОБА_5 не мав умислу на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Отже, апеляційна скарга містить обґрунтовані правові підстави для скасування постанови суду, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України не доведена.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, враховуючи те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено з прямим умислом, те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 , який не був декларантом, було відомо про наявність декларації, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В., а також про те, що вказана довіреність є підробленою в передбаченому законом порядку, вважаю, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження по справі.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити захиснику Мельничуку І. А. строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Мельничука І. А. в інтересах ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю вчинення адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №1390/20900/24 від 31.10.2024, - повернути власнику чи належному користувачу для митного оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.