Справа № 503/344/24
Провадження №3/503/39/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Калашнікова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , не працюючої,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом, 27.01.2024 року о 01 год. 14 хв. ОСОБА_1 на автошляху с. Серби м. Кодима допустила керування транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер» із визначеним результатом згідно даних тестування № 2487 від 27.01.2024 року 0, 81% (промілє), тим самим своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9(а)Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилась, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку судом у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер її телефону, що зазначений нею у заявці про отримання повістки в електронній формі за допомогою sms-повідомлення та міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також поштовим зв`язком. Дані обставини підтверджуються відповідною поштовою кореспонденцією та довідкою про доставку SMS на вказаний телефонний номер. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №129403 від 27.01.2024 року, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння; письмовою розруківкою приладу «Драгер» № 2487 від 27.01.2024 року, із зафіксованим результатом 0,81 проміле, що підписаний ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 погоджується із вищевказаним результатом такого огляду, на що вказує проставлений нею особистий підпис у відповідній графі акту та письмовим поясненням самої ОСОБА_1 від 27.01.2024 року, в якому остання підтверджує обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння зафіксований на відеозаписі, що міститься на диску, та був відтворений та досліджений під час судового розгляду справи. До того ж, як вбачається з цього відеозапису, ОСОБА_1 сама зазначає, що до того, як сісти за кермо автомобіля, вжила чотири бокали шампанського.

З довідки, яка міститься в матеріалах справи, встановлено, що згідно облікових даних інформаційного порталу Національної поліції України «ЦУНАМІ» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не видавалось, а відтак, до неї не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини та майновий стан, вважаю за доцільне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами, вразовуючи, що ОСОБА_1 такого права взагалі не має, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним та достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також сприяє запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст.33, 34, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена через Кодимський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Кодимського районного суду Т.О. Калашнікова