Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1363/24 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Номер провадження №33/4805/46/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Якимчука О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 18 вересня 2024 року близько 12 години 39 хвилин в смт. Романів Житомирського району Житомирської області по вул. Банковій водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 318і д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Якимчук О.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що в матеріалах справи відсутні підстави зупинки транспортного засобу, а ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачає «Поверхневу перевірку» та не є підставою для зупинки та для подальшого проведення огляду. Також, в матеріалах справи відсутнє направлення до КНП «Романівська лікарня», а висновок №23 від 18.09.2024 складено на підставі комбінованого тесту (експрес-тесту) без всіх лабораторних досліджень, що є грубим порушенням Інструкції, акт медичного огляду складено без огляду ОСОБА_1 , не надано копію висновку ОСОБА_1 про, що свідчить відсутність підпису останнього, не надано доказів, що лікар пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством відповідно до вимог ч. 3 розділу ІІІ Інструкції, не вказали ознаки сп`яніння. Зазначає, що у фабулі протоколу не вказано хто саме здійснював керування транспортного засобу, у протоколі відсутня інформація щодо результату аналізу №401, висновку №23, диску з відеозапису, однак вказана «заявка» відсутня в матеріалах справи, а тому вказані докази є недопустимим. Крім того, протокол складено о 13 год. 24 хв., а висновок о 13 год. 50 хв., тобто протокол був складений раніше висновку, в протоколі вказано висновок №401, відеозапис не є повним. Вважає, що судом порушено вимоги ст. 268 КУпАП.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , останній копію оскаржуваної постанови отримав 29.11.2024.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Якимчука О.М., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування, в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови судді відповідає вимогам, передбаченими ст. ст. 283, 284 КУпАП.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №759335 від 18.09.2024 вбачається, що 18 вересня 2024 року о 12 години 39 хвилин в смт. Романів Житомирського району Житомирської області по вул. Банковій водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «Романівська лікарня» у лікаря та підтверджується висновком №401, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12).

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 759335 від 18.09.2024. Слід зазначити, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом протоколу, але підписувати та надавати пояснення останній відмовився;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №23 від 18.09.2024, про те, що під час огляду в ОСОБА_1 виявлено наркотичне сп`яніння;

- результатом аналізу №401 від 18.09.2024;

- копією акту медичного огляду №23 від 18.09.2024, за результатами огляду було встановлено діагноз наркотичне сп`яніння, який був підтверджений і результатами лабораторних досліджень, оскільки в біологічному середовищі ОСОБА_1 були виявлені маріхуана, амфетамін;

- долученими до протоколу відеозаписами, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відсутні підстави зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки при встановлених обставинах поліціянти не здійснювали зупинку транспортного засобу, а водій зупинився самостійно, тому їх дії не підлягають перевірці на відповідність ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Як вбачається з матеріалів справи, водій зупинився самостійно, тому працівникам поліції не потрібно було вживати заходів для його зупинки. При цьому, в ході спілкування поліціянтів з водієм, у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які висловлені керманичу.

Так, відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, тільки наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, про що і вноситься запис у направлення на огляд. При цьому, зазначені уповноваженими особами ознаки наркотичного сп`яніння не повинні підтверджуватися або доводитися матеріалами справи, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно, а тому доводив цій частині не знайшли свого підтвердження.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про порушення процедури огляду без проведення лабораторного дослідження біологічного середовища, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (що спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що огляд мав бути спочатку проведений поліцейськими за допомогою технічних засобів).

Відповідно до п. 7 розділу III Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Так, лабораторне дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 було проведено за допомогою експрес-тесту та виявлено у відібраних зразках біологічного середовища вміст наркотичної речовини.

Слід зазначити, що експрес-тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації, а чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п. 8 розділу III Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Відтак, вказана Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП «Романівська лікарня», а саме виявлено в сечі ОСОБА_1 наркотичну речовину.

Відповідно до п. 15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Відповідно до п. 16 розділу III Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду. Як вбачається з матеріалів справи, усі вимоги Інструкції при проведенні огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я буди виконані. До матеріалів справи додано висновок щодо результатів медичного огляду, акт медичного огляду та результат аналізу.

Суд звертає увагу на те, що заключний висновок та діагноз за результатами огляду про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними. При цьому, зміст Інструкції безумовно свідчить на користь того, що висновок може бути визнаний недійсним лише у разі його складення із порушенням вимог, а вручення (невручення) його копії учасникам огляду не впливає на його дійсність.

Щодо доводів скарги про те, що лікар повинен пройти тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством відповідно до вимог ч. 3 розділу ІІІ Інструкції про, що повинні бути надані відповідні докази, то апеляційний суд зазначає наступне, відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства, однак Інструкція не містить вказівки, що вказані докази щодо проходження лікарем тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства повинні додаватися до матеріалів справи, також вказані докази не надані і захисником щодо не проходження лікарем, який проводив огляд ОСОБА_1 тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства.

Тому підстав не брати до уваги результати огляду, який проведений фахівцем, в суду немає.

Крім того, відповідно до п. 8 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно п. 22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Зміст зазначених норм свідчить про те, що факт відсутності направлення на огляд може мати значення при визначенні дійсності висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння у разі, якщо особа погодилася на такий огляд в закладі охорони здоров`я. У даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тому сам факт відсутності направлення до медичного закладу, не скасовує відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не вказано хто саме здійснював керування транспортного засобу, що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, з огляду на наступне.

За змістом частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як передбачено п.п. 6, 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №759335 від 18.09.2024, останній складено на прізвище « ОСОБА_1 » як і всі послідуючі документи. Не написання зокрема у фабулі правопорушення П.І.Б., а заначено «водій», не є обов`язковим, оскільки зі змісту протоколу убачається, що останній складено на громадянина ОСОБА_1 та не є тією обставиною, що свідчить про порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на матеріали, що додаються до нього, зокрема, матеріали, відео, заявка, розписка, копія постанови. Так, в матеріалах міститься заявка (а.с. 12) та диск з відео (а.с. 6) про, що зазначено в протоколі, а не вказання в останньому результату аналізу №401, висновку №23 та акту огляду не є обставиною, що звільняє ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки до протоколу внесені результати огляду, зокрема, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду. Отже, долучені докази є належними та допустимими.

Інші доводи апеляційної скарги, як-то невідповідності часу на відеозапису з нагрудної камери, висновком огляду, складання протоколу та зазначення в протоколі висновок №401, а не №23, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Відеозаписом також спростовуються доводи захисника, що відсутній факт складання адміністративного протоколу, оскільки уповноважена особа ознайомила ОСОБА_1 зі змістом складеного протоколу та зачитала в голос, однак ОСОБА_1 категоричного відмовився від його отримання.

Таким чином, вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. ст. 254, 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 та є належним та допустимим доказом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08лютого2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Покликання захисника на те, що постанова винесена з порушенням ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а адвокатом направлено електронною поштою клопотання про відкладення розгляду та ознайомлення зі справою, не може прийматися до уваги, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, ОСОБА_1 отримав особисто 15.10.2024 рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки на 19.11.2024 (а.с. 18).

Також, як убачається із договору про надання правничої допомоги №15/2023 від 20.05.2024, останній укладений між адвокатом Якимчуком О.М. та ОСОБА_1 (а.с. 23).

Клопотання адвоката Якимчука О.М. про відкладення розгляду та ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 22) датовано 19.11.2024, а зареєстровано судом першої інстанції 21.11.2024. Крім того, на вказаному вище клопотанні вказано, що адвокат Якимчук О.М. «з матеріалами ознайомлений, відео отримав» без будь-якої дати.

Зі змісту постанови Романівського районного суду Житомирської області від 19.11.2024 убачається, що «Про час та місце розгляду справи розгляду справи щодо нього в Романівському районному суді ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення повістки за адресою, зазначеною у протоколі. Для розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи не є обов`язковою.»

Отже, апеляційним судом враховується те, що факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність адміністративного провадження, що буде розглядатись Романівським районним судом Житомирської області, є беззаперечним. Тому, з приводу наведених захисником доводів апеляційний суд вважає за необхідне, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що оскільки під час апеляційного розгляду справи були вислухані та оцінені усі доводи адвоката Якимчука О.М., які він не зміг висловити у місцевому суді, дана оцінка доказам у справі, а також те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, тому зазначені доводи апеляційним судом не приймаються як безпідставні.

Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими, якими в повній мірі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Романівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь