ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши у судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 190754 від 07.12.2024 року, водій ОСОБА_1 07.12.2024 року об 11 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «BМW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Яценка, 2, у м. Запоріжжі, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб «Nissan» НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), після чого місце ДТП покинула, чим порушила вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнала, суду пояснила, що на час викладених у протоколі обставин, вона припаркувала свій транспортний засіб на майданчику біля магазину «Варус». У цей час почула скрип та, вийшовши з автомобіля, побачила, що пошкодила автомобіль «Nissan», який був припаркований поруч, водія на місці не було. Після чого вона побачила, як автомобіль «Nissan» поїхав з паркувального майданчика. Залишивши свій транспортний засіб на місці, вона пішла до магазину, а після того як повернулася на місце ДТП, там вже були співробітники поліції, які складали протокол. Наполягала, що не залишала місце пригоди, умислу на це не мала, з моменту зіткнення автомобілів її транспортний засіб не пересувався у будь-якому напрямку і залишався на парковці, тому вважає, що у її діях відсутній склад інкримінованого правопорушення.

У судовому засіданні інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 суду пояснив, що у зазначені у протоколі час і місці він вийшов із магазину «Варус» і сів у свій автомобіль «Nissan», який був припаркований на майданчику біля магазину, та поїхав на роботу. Через деякий час виявив, що його автомобіль пошкоджено, повернувся до магазину, де викликав поліцію. У цей же час з магазину вийшла ОСОБА_3 , її транспортний засіб залишався на місці.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.10.а Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №190754 від 07.12.2024 року за ст. 122-4 КУпАП, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №190744 від 07.12.2024 року за ст. 124 КУпАП, фотоматеріали, письмові пояснення учасників ДТП ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Об`єктива сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Проте, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, після дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 місце ДТП не залишала, транспортний засіб знаходився на місці зупинки до прибуття водія пошкодженого транспортного засобу і співробітників поліції, у будь-якому напрямку не пересувалася. Водій знаходилася поруч, вживала заходи щодо пошуку водія пошкодженого автомобіля, який у судовому засіданні підтвердив її доводи щодо обставин події.

За встановлених обставин, суд вважає доведеним відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 , яка не мала на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння.

Встановлені судом обставини належними доказами не спростовано, отже, в матеріалах справи відсутні дані, які б доводили порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10.а Правил дорожнього руху.

Дослідивши та оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність достовірних об`єктивних даних на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 дій, які мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Надані суду докази, на переконання суду, є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, так як її вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 9, 122-4, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна