П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2024 року за ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, постановою Богунського районного суду м. Житомира від 23.04.2024 року за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

за ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126 , ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 листопада 2024 року о 23 год. 38 хв. в м.Житомирі, по вул. Івана Кочерги, поблизу будинку №3, керував транспортним засобом BMW номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охороні здоров`я водій відмовився.

Крім того, ОСОБА_1 17 листопада 2024 року о 23 год. 38 хв. в м.Житомирі, по вул. Івана Кочерги, поблизу будинку №3, керував транспортним засобом BMW номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом терміном на 10 років постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2024 року , дане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року.

Крім того, ОСОБА_1 17 листопада 2024 року о 23 год. 38 хв. в м. Житомирі, по вул. Івана Кочерги, поблизу будинку №3, керував транспортним засобом BMW номерний знак НОМЕР_2 ,не маючи права керування таким транспортним засобом , дане адміністартивне правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.5, 2.1А ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.130, ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився, про час та місце розгляду даної адміністративної справи судом повідомлявся, з письмовою заявою про відкладення розгляду даної адміністративної справи до суду не звертався.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути дану адміністративну справу без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 статті 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до п. 2.1 А ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

До матеріалів справи працівниками поліції долучено копії постанов Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2024 року відповідно до якої ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 10 років за ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, Богунського районного суду м. Житомира від 23.04.2024 року відповідно до якої ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 10 років за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є закінченим правопорушенням з моменту відмови водія від проходження такого огляду незалежно від підстав такої відмови.

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, переглянувши відеозапис з диску з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 17.11.2024 року керував транспортним засобом BMW номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. З дослідженого судом відеозапису вбачається, як працівники поліції намагались зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за допомогою проблискових маячків, після зупинки транспортного засобу, працівниками поліції було роз`яснено водію про причину зупинки транспортного засобу, а саме порушення ПДР України, водій ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції відмовився пред`являти документи. Після розмови працівників поліції з водієм ОСОБА_1 працівником поліції у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 стверджував, що він не рухався на транспортному засобі ,а просто стояв. Крім того, після розмови з працівниками поліції, водій ОСОБА_1 вів себе зухвало, висловлювався в сторону працівників поліції нецензурною лайкою, відмовлявся надавати документи та зачинив вікно автомобіля, після чого працівники поліції були змушені спілкуватись з водієм через вікно транспортного засобу.

На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні ним п.п.2.5, 2.1 А ПДР України та у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справі та відеозаписами з диску, які суд вважає належними та допустимими.

Твердження ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі, що він не керував транспортним засобом є безпідставним, метою якого є уникнення відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130. ч. 5 ст. 126 , ч. 5 ст. 126 КУпАП. Недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується матеріалами справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Конфіскацію транспортного засобу суд не застосовує накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, оскільки суду не надано доказів, що транспортний засіб є у приватній власності порушника.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 , ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень , з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485 ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ДСА України, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов