Справа № 588/7/25
провадження № 3/588/51/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.12.2024 о 11 год. 00 хв. у с. Дернове по вул. Центральна, 104-А, керуючи автомобілем ВАЗ 21213 номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни у результаті чого здійснив зіткнення зі стіною. В наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає.

ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3.б Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за обставин, установлених судом, визнав та розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП знайшла своє підтвердження, зважаючи на таке.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Правила дорожнього руху зобов`язують водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Аналіз диспозиції статті 124 КУпАП свідчить про те, що указана норма є бланкетною, а тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що, зокрема, було звернуто увагу і в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до пункту 2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Отже, оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21213 державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни у результаті чого здійснив зіткнення зі стіною, вважаю, що він порушив вимоги пункту 2.3.б Правил дорожнього руху, і такі порушення перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді пошкодження транспортного засобу та майна інших осіб.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, установлених судом, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 209557 від 31.12.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликають, містять всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 2);

- рапортом помічника чергового ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області про надходження повідомлення зі служби 102 щодо дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2024 (а.с. 4);

- схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих від 19.12.2024 (а.с. 5);

- заявою ОСОБА_2 від 19.12.2024 (а.с.6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 19.12.2024 (а.с. 7, 8);

- довідкою про результати проведення за фактом дорожньо-транспортної пригоди в с.Дернове по вул.Центральна, 104-А від 26.12.2024 (а.с.3);

- рапортом інспектора СРПП ВП №1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Черкашина Антонія (а.с.9).

Вказані докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є та достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна інших осіб.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, відповідно до статей 33 КУпАП враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, який працює, та вважаю що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції статті 124 КУпАП.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 50 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 36, 40-1, 124, 268, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Лебедь