Єдиний унікальний номер 205/438/25
Номер провадження 3/205/609/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Грона Д. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення -,

ВСТАНОВИВ:

За інформацією, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 401926 від 02.01.2025 ОСОБА_2 29.12.2024 о 19 год 20 хв знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою в бік громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свідки події відсутні. Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені інкримінованого йому правопорушення не визнав, надав письмові пояснення. Додатково пояснив, що між ним з одного боку та ОСОБА_3 , яка також є його сусідкою, з іншого боку, впродовж тривалого часу склалися особисті неприязні стосунки. Періодично між вказаними особами виникають конфліктні ситуації з приводу того, що ОСОБА_3 висуває претензії батькам дітей, які мешкають у провул. Братській у м. Дніпрі з приводу їх поведінки.

Того вечора, 29.12.2024 близько 19 год 20 хв ОСОБА_1 повертався до власного будинку на автомобілі. Коли він заїжджав у своє подвір`я, несподівано йому у вікно автомобіля постукала сусідка ОСОБА_3 та почала висловлювати претензії з приводу поведінки малолітнього сина ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 висловлювала свої претензії на підвищених тонах, а також під впливом тривалих неприязних стосунків, він не стримався та не виходячи з власного автомобіля виразився в її бік нецензурним виразом, після чого зачинив вікно та заїхав у ворота свого подвір`я. На цьому конфлікт вичерпався, свідків події не було. На питання суду, чи було порушено його діями громадський порядок та з яких мотивів він так вчинив, ОСОБА_1 надав відповідь, що на його думку громадський порядок порушено не було, оскільки він знаходився в середині власного автомобіля у воріт власного подвір`я, свідків цієї події не було, інших громадян, крім нього та сусідки ОСОБА_3 на вулиці також не було. Свою поведінку пов`язує з тим, що між ним та ОСОБА_3 склалися особисті неприязні стосунки.

ОСОБА_3 також надала суду письмові пояснення. Додатково зазначила, що між нею та ОСОБА_1 існує конфлікт, який виник у зв`язку з поведінкою неповнолітнього сина ОСОБА_1 ОСОБА_5 . Останній разом з друзями неодноразово наносили шкоду її майну, стрибали по даху господарських споруд, пошкоджували паркан, смітили. Того вечора, 29.12.2024 вона приїхала після роботи та побачила, що як її сусід ОСОБА_1 під`їхав на машині і коли він зупинився перед своїм подвір`ям, підійшла до нього та обережно постукала йому у вікно. ОСОБА_1 через вікно почав голосно виражатися нецензурною лайкою в її бік після чого заїхав у свій двір. На питання суду, чи існує між нею та ОСОБА_1 тривалий особистий конфлікт, відповіла: «так, існує». Чи були інші свідки події, відповіла: «ні, не було», чи було порушено громадський порядок і спокій громадян, відповіла: «оскільки це був вечірній час, інших громадян, крім неї та ОСОБА_1 на вулиці не було. ОСОБА_1 знаходився у власному автомобілі і спілкувався з нею через відчинене вікно».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов таких висновків.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справах: OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53 та Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статей 251, 256 КпАП України вбачається, що обов`язок щодо належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, диспозиція статті 173 КпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, передбачає наявність діяння нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Як було встановлено в судовому засіданні, конфлікт стався на в`їзді у подвір`я ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 .

Виходячи з диспозиції вказаної статті, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку (урегульованої правовими та іншими соціальними нормами системи суспільних відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей) шляхом вживання нецензурної лайки в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та вчинення інших подібних дій.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 401926 від 02 січня 2025, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП. У вказаному протоколі відсутня інформація чи є це публічним місцем, чи було діями ОСОБА_1 порушено громадський порядок і спокій громадян, з яких мотивів діяв ОСОБА_1 .

Таким чином фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не викладено всіх обставин, в тому числі всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Розглядаючи суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України суд виходить з такого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Крім того, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії, а саме неповага до суспільства, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (справа № 288/1158/16-к).

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі відомостей, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових документів, а також пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в ході судового засідання, свідчать про те, що між ними склались тривалі неприязні стосунки, які мали місце і до подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а поведінка ОСОБА_1 була викликана претензіями ОСОБА_3 до його неповнолітньої дитини, а не хуліганським мотивом.

Всі обставини поведінки ОСОБА_1 , які були встановлені судом, не свідчать про його прагнення показати зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, не свідчать про те, що такі дії були вчинені саме з мотивів неповаги до громадського порядку і спокою громадян, що були безпричинними та порушували громадський порядок і спокій громадян, а тому дії ОСОБА_1 не утворювали об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У справі "Малофєєва проти Росії" Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Встановлені під час судового розгляду обставини свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Денис ГРОНА