КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю захисника Федака М.Л., розглянувши апеляційну скаргу захисника Федака Максима Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 18.06.2024 о 23 год. 55 хв. по вул. Нове Шосе, 81 у м. Буча Київської області керував транспортним засобом мотоциклом «КТМ-990» Super Duke, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків у встановленому законом порядку відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2024 року, захисник Федак М.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано кваліфікуючу ознаку повторність, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Апелянт наполягає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, на відеозаписі не зафіксовано факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням положень ст. 266 КУпАП, і, як наслідок, є підставою для визнання огляду недійсним. Також, на переконання апелянта, в адміністративних матеріалах відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, не з`явився; його захисник подав заяву, узгоджену із ОСОБА_1 , про проведення судового засідання за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Федака М.Л., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, на переконання суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 682125 від 19.06.2024 ОСОБА_1 18.06.2024 о 23 год. 55 хв.по вул. Нове Шосе, 81 у м. Буча Київської області керував транспортним засобом мотоциклом «КТМ-990» Super Duke, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків у встановленому законом порядку відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та кваліфіковано його дії зач. 2 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із наявними в адміністративних матеріалах доказами: відеозаписом з нагрудної бодікамери з якого убачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, а тому доводи апелянта про те, що поліцейськими не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки на відеозаписі зафіксовано достатній обсяг інформації щодо фактичних обставин події, що є беззаперечним доказом на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, зокрема відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, пояснення яких долучені до адміністративних матеріалів; письмовими поясненнями свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом «КТМ-990» Super Duke, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Отже, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом - спростовуються дослідженими доказами, яким суд першої інстанції надав оцінку у розумінні ст. 252 КУпАП.

Також із відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу очевидно була спрямована на ухилення від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння під будь-яким приводом; законні вимоги поліцейських ОСОБА_1 ігнорував, тобто фактичні обставини, зафіксовані на відео, дають підстави стверджувати, що у даному випадку мала місце «пасивна відмова» від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку. З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є неспроможними, а поліцейськими допущено порушення положень ст. 266 КУпАП, що має наслідком визнання огляду недійсним, - є неспроможними, позаяк спростовуються дослідженими судом доказами, які є належними і допустимими у розумінні ст. ст. 251 КУпАП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «до протоколу додаються» вказано, серед іншого, як додані матеріали копія постанови (завірена копія постанови Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП). Також, в адміністративних матеріалах на підтвердження ознаки повторності у діях ОСОБА_1 , наявна довідка інспектора САП Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Жовтоног Л. про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і дії ОСОБА_1 в адміністративному протоколі кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Досліджені апеляційним судом докази є належними та допустимими доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Федака Максима Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/572/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Кухленко Д.С.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.