Справа № 203/6408/24
Провадження № 3/0203/97/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

16.01.2025 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується за ч.5 ст.121, ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

30 жовтня 2024 року о 20 год. 50 хв. в м. Дніпро по пр. Дмитра Яворницького 125-Г, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати даним транспортним засобом (посвідчення водія не отримував), чим вчинив дані дії повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху.

30 жовтня 2024 року о 20 год. 50 хв. в м. Дніпро по пр. Дмитра Яворницького 121-Г, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим паском безпеки та не маючи полісу ОСЦПВ ВНТЗ, чим порушив вимоги п.2.3в Правил дорожнього руху.

Для розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток. Жодних клопотань або заяв від ОСОБА_1 на адресу суду не надійшло. Також в якості законних представників неповнолітнього ОСОБА_1 до суду викликалися його батьки, однак останні в судове засідання не з`явились.

Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Слід врахувати, що ОСОБА_1 був присутній при складанні протоколів, а також особисто не доклав зусиль для дізнання про дату розгляду справи. Оскільки, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлялась про місце та час розгляду справи щодо неї, проте до суду не з`явилась, доходжу висновку про можливість розгляду справи без її участі.

Згідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

Вважаю за необхідне об`єднати матеріали відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162656 від 30 жовтня 2024 року; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162663 від 30 жовтня 2024 року; картка обліку адміністративного правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП; постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП; рапорти.

Приймаючи до уваги викладене, слід дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.5 ст.126 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, який є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,89,121-127,130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Отже, вказана норма закріплює право суду, а не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу передбачені ст.24-1 КУпАП.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

ОСОБА_1 перебуває саме у тому віці, коли у особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.

Водночас суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія повторно протягом року та недотримався також Правил дорожнього руху, які забороняють керувати транспортним засобом не пристебнутим паском безпеки та без полісу ОСЦПВ ВНТЗ, що свідчить про формування викривленого уявлення про законність та безвідповідального ставлення до небезпеки, що може бути спричинена його діями.

За таких обставин, суд уважає, що жоден із заходів передбачених ст.24-1 КУпАП не буде дієвим запобіжником від вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень в подальшому, а навпаки укріпить переконання у власній безкарності.

Таким чином, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП, з огляду на характер вчинених правопорушень, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

Крім того, згідно п.28 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки ОСОБА_1 не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв два адміністративних правопорушення, справи про які розглядаються одночасно, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних.

З урахуванням викладеного слід накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави без позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу оскільки, як зазначено у протоколі транспортний засіб «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , є власністю ОСОБА_2 .

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.36, 401, 121, 126, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 203/6408/24 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП зі справою про адміністративне правопорушення № 203/6409/24 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП.

Об`єднаній справі про адміністративне правопорушення присвоїти № 203/6408/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.5 ст.126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в доходів держави в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.В. Єдаменко