ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 678/1699/24

Провадження № 33/820/139/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 02 грудня 2024 року о 10 год. 32 хв. на автодорозі М-30, 321 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager Alkotest - 6810, прилад №ARBL-0606, тест №2810, результат тестування - 0,58‰ (проміле), від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Кузьмін Є.О. просить постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Стверджує, що матеріалами справи не підтверджується поза розумним сумнівом порушення ОСОБА_1 п.2.9 ПДР України.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 перед початком проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським не було роз`яснено його прав відповідно до Конституції України, в тому числі і право на правову допомогу, та не надано сертифікату про повірку алкотестеру за допомогою якого проводився огляд.

Крім того, посилається на те, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським незаконно, а отже усі здобуті в подальшому докази є недопустимими.

Вказані обставини, на його думку, дають підстави для скасування постанови суду та закриття провадження на підставі ст. 247 ч.1 п. 1 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №186823 від 02.12.2024 року, з якого вбачається, що 02.12.2024 року о 10 год. 32 хв. на автодорозі М-30 321 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager Alkotest - 6810, прилад №ARBL-0606, тест №2810, результат тестування - 0,58‰ (проміле), від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. «а» п. 2.9 ПДР України (а.с.1);

- роздруківкою результату тестування «Drager Alcotest 6810» від 02.12.2024 року, згідно якого результат становив 0,58 ‰ (а.с.2);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 був згідний із результатом огляду на стан сп`яніння (а.с.3);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.12.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки, результат огляду становив 0,58‰, якого він не оспорював, в подальшому проїхати для огляду в медичний заклад відмовився (а.с.4).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами.

Доводи апеляційної скарги захисника Кузьміна Є.О. про те, що перед початком проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським не було роз`яснено його прав спростовується відеозаписом місця події, відповідно до якого ОСОБА_1 було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, що підтверджується також і протоколом про адміністративне правопорушення. Разом з тим, у суді першої інстанції ОСОБА_1 в повній мірі скористався своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в тому числі послугами захисника Кузьміна Є.О., реалізував своє право на апеляційне оскарження судового рішення.

Не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що поліцейським перед початком огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було надано сертифікату про повірку алкотестеру, за допомогою якого проводився огляд, враховуючи наступне.

Згідно п.1 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України МОЗ України від 09.11.2025 року №1452/735, за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п.5 Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, імперативної вимоги щодо ознайомлення особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, із зазначеними документами перед оглядом чинним законодавством не передбачено.

Разом з тим, апеляційний суд відкидає посилання захисника у апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 був зупинений незаконно, враховуючи наступне.

Згідно з п.п.5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 8 ч. 4 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, в умовах воєнного стану працівники поліції мають право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, з метою запобігання правопорушень, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_1 , а саме: пред`явити посвідчення водія, документи на транспортний засіб, а пізніше, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. залишити без задоволення.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: