Справа №467/1060/24
Провадження № 33/812/41/25
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Богуславської О.М.,

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Коваля О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Коваля Олега Володимировича на постанову, яку ухвалив суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімова О.М. у приміщенні цього ж суду 19 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17 000 гривень,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №102969, який складений 20 липня 2024 р. о 18 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 20 липня 2024 р. о 17 год. 47 хв. на дорозі між смт. Арбузинка та с. Мар`янівка Первомайського району Миколаївської області керував транспортним засобом «Honda HRV», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширенні зіниці, порушення мови, сповільненість мови, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Зазначеним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) як відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами був направлений на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Захисник Коваль О.В. в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено 20 липня 2024 р., тоді як згідно вказаного протоколу зазначено, що дії, інкриміновані ОСОБА_1 , вчинено 20 лютого 2024 р. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також видано 20 липня 2024 р. без зазначення ознак наркотичного сп`яніння, тоді як перебування водія у стані наркотичного сп`яніння має містити декілька ознак такого сп`яніння. Ознаки перебування в наркотичному сп`янінні, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають ознакам, зазначеним в інструкції, та не вказані у направленні. Зазначив, що відсутні відомості про засоби відео фіксації, за допомогою яких поліцейськими здійснювалось фіксування події. Вважав, що зі сторони поліцейських було упереджене ставлення до ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки на відео не видно, що такий керував транспортним засобом та не був пристебнутим паском безпеки. Вважає, що ОСОБА_1 поводився відповідно обстановці, адекватно відповідав на запитання поліцейських. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Постановою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Коваль О.В. вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не були належним чином встановлені обставини у справі, які впливають на об`єктивність. Так, ознаки наркотичного сп`яніння відповідно до вимог законодавства поліцейськими не встановлювалися, такі ознаки не зазначені в направленні на огляд. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Направлення водіїв на огляд для встановлення стану сп`яніння не може здійснюватися безпідставно. Апелянт вказує, що фабула вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до протоколу, не дає можливість посилатися на протокол як належний доказ вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 , адже дата керування транспортним засобом відповідно до протоколу не відповідає даті його складання, таким чином, фабулу правопорушення, зазначену в протоколі, суд на власний розсуд корегувати або уточнювати не може. Отже, докази та обставини, зазначені у фабулі протоколу про адміністративного правопорушення, суперечать змісту долучених доказів та часу скоєння правопорушення, що призводить до висновку про недоведеність правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути адміністративну справ за апеляційною скаргою за його відсутності, за участі його захисника та з урахуванням думки останнього.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Коваля О.В., який підтримав апеляційну скаргу та наведені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)).

Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння та проведення огляду з метою встановлення стану, зокрема, наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

А відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, з метою огляду такого водія на стан сп`яніння він в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункти 7, 8 Порядку).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).

Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, утворює сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками, зокрема. наркотичного сп`яніння, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Вина водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил, за обставин, викладених у постанові судді, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №102969, який складений 20 липня 2024 р. о 18 год. 35 хв., про те, що водій ОСОБА_1 20 липня 2024 р. о 17 год. 47 хв. на дорозі між смт. Арбузинка та с. Мар`янівка Первомайського району Миколаївської області керував транспортним засобом «Honda HRV», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширенні зіниці, порушення мови, сповільненість мови, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Від підпису в протоколі водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 20 липня 2024 року о 17 год. 55 хв. поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився, у зв`язку з його відмовою.

- змістом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано, що працівниками поліції був зупинений автомобіль Honda HRV під керуванням чоловіка, якому поліцейські пояснюють підстави зупинки, а саме те, що водій не був пристебнутий паском безпеки та автомобіль, яким він керував, перебуває на іноземній реєстрації. В ході перевірки документів встановлено особу водія - ОСОБА_1 , після чого він вийшов з автомобіля. В подальшому працівниками поліції було виявлено у водія наявність ознак наркотичного сп`яніння, після чого йому було запропоновано неодноразово пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, роз`яснено поліцейськими наслідки відмови від огляду. Натомість водій ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я відмовився.

Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також визначено законодавством проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння судом апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №102969 від 20 липня 2024 р., відеозаписом обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Дії ОСОБА_1 щодо відмови пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суперечать закону, оскільки на вимогу працівників поліції він мав беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Так, апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги.

Стосовно доводу апелянта про не підтвердження наявними у справі доказами ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає, що аналіз положень пункту 2 Порядку, пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 дає підстави для висновку, що наявність у водія хоча б однієї з ознак сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан відповідного сп`яніння.

За такого акти законодавства покладають саме на працівників поліції обов`язок виявлення та встановлення ознак сп`яніння, зокрема, наркотичного, та не передбачають для цього спеціальної процедури або застосування будь-яких спеціальних досліджень, тобто виявлення ознак сп`яніння поліцейським відбувається за зовнішнім виглядом і поведінкою водія. Тому зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 (розширенні зіниці, порушення мови, сповільненість мови, неприродна блідість), відповідає наведеним положенням нормативних актів, а також пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Щодо не зазначення поліцейським в направленні водія ОСОБА_1 на огляд на стан наркотичного сп`яніння ознак цього сп`яніння, то аналіз положень Інструкції №1452/735, додатком до якої є направлення, дає підстави для висновку, що таке направлення складається при наявності згоди водія на огляд. У справі, яка переглядається, водій відмовився від огляду, тому складання направлення на огляд було не обов`язковим.

Щодо зазначення поліцейським при складанні протоколу неправильної дати вчинення правопорушення 20 лютого 2024 року, замість 20 липня 2024 рокуц то апеляційний суд зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що не кожен дефект певного адміністративного акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №102969 вказана дата його складання 20 липня 2024 року, в описі події правопорушення вказана дата 20 липня 2024 року, а поряд 20 лютого 2024 року, тобто як правильна дата вчинення правопорушення, так і помилкова, що не є суттєвим і тому не впливає на законність цього протоколу, оскільки дата вчинення правопорушення визначена при викладенні суті правопорушення, яке вчинено ОСОБА_1 , та збігається із датою, зазначеною у відеозаписах, долучених до протоколу.

Також, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним як для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і для інших громадян учасників дорожнього руху, що також було враховано судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Коваля Олега Володимировича залишити без задоволення, постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна