справа № 619/358/25
провадження № 3/619/229/25
Постанова

Іменем України

23 січня 2025 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП,

установила:

14.01.2025 року ОСОБА_1 не з`явився на відмітку до ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області в с-щі Золочів, вул. Центральна, буд. 26, чим порушив п. 2 постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 26.01.2024 про встановлення адміністративного нагляду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся за номером телефона, про що свідчить довідка про доставку SMS. Водночас, матеріали справи містять заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за його відсутності, свою вину визнає в повному обсязі.

Крім того, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно розгляд справи у суді, про що маються відповідні відомості у протоколі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності хоч і є обов`язковою, однак судом вичерпані заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 260352 від 16.01.2025, підписаними особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; довідкою про звільнення № 53407 виданої на ім`я ОСОБА_1 ; довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; рапортом ст. ДОП СП ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківської області від 14.01.2025; поясненнями ОСОБА_1 , у яких він зазначає, що 14.01.2025 без поважної на те причини, не з`явився до ВП № 2 на відмітку за адміністративним наглядом, так як вважав що в кінці січня 2025 року термін нагляду добігає кінця та можна пропустити реєстрацію, про свої наміри він нікого не повідомив та в неправомірності своїх дій зазнається в повній мірі; копіями постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 26.01.2024 про встановлення адміністративного нагляду та 31.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинена повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн (сто сімдесят гривень 00 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко