Справа № 177/97/25
Провадження № 3/177/75/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2025 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України; не працюючу; зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган, що видав 1245 від 27.07.2023; РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 648148 від 06.01.2025, 22.12.2024 о 10:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 умисно вчинила дії фізичного та психологічного характеру відносно свого дідуся ОСОБА_2 , а саме, ображала нецензурною лайкою та штовхала руками, чим вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру та порушила ЗУ № 2229-VIII від 07.12.2017.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснила, що вона не вчиняла насилля відносно ОСОБА_3 , який доводиться братом її бабусі, та заперечувала проти вчинення нею адміністративного правопорушення. Зазначила, що 22.12.2024 вона перебувала за місцем свого мешкання, куди прийшов ОСОБА_2 та влаштував сварку, через що вона була вимушена викликати поліцію, які по приїзду за її адресою, безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення від неї самої.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Як зазначено в ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю особи.

Як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та наданих пояснень ОСОБА_1 , 22.12.2024 остання перебувала за адресою свого місця проживання.

За вказаною адресою того ж дня з`явився ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає за іншою адресою. ОСОБА_2 перебуваючи в агресивному стані влаштував сварку з ОСОБА_1 .

У зв`язку з діями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зателефонувала до екстреної служби «102» та викликала поліцію, що підтверджується рапортом про подію від 22.12.2024, в якому зазначено контакті дані заявника, належні ОСОБА_1 .

Та з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме, ображала нецензурною лайкою та штовхала руками, чим вчинила фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_2 , при цьому протокол не містить відомостей, яка саме шкода була, чи могла бути завдана потерпілому, оскільки вчинення домашнього насильства, внаслідок якого не була і не могла бути заподіяна шкода, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КупАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 173-2, 221, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В.Коваль