Справа № 579/2637/24
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2025 року суддя Кролевецького районного суду Сумської області Моргун О.В., за участю секретаря судового засідання Сергієнко Ж.М., прокурора Степаненко О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, громадянина України, освіта вища, працюючого головним сержантом взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,-

- за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 314/2024 ОСОБА_1 будучи головним сержантом взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого поширюється дія п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні протокол підтримав, вважає вину ОСОБА_1 доведеною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав , пояснив, що в 2022 році був приватним підприємцем , після мобілізації в 2022 році його посада стрілець , до виконання обов`язків головного сержанта взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 він приступив у серпні 2023 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

12.10.2023 набрав чинності Закон України № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави в умовах воєнного стану», яким установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31.01.2024.

Відповідно до ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, серед іншого, з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує серед іншого, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.ст. 251, 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення № 314/2024 від 29 жовтня 2024 року та матеріали справи не містять доказів того , що ОСОБА_1 є суб?єтом декларування у 2022 році відповідно до пункту 1, підпунктів "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону України «Про запобігання корупції».

В протоколі про адміністративне правопорушення № 314/2024 від 29 жовтня 2024 року відсутня інформація про місце роботи та посаду ОСОБА_1 у 2022 році.

За змістом наказу від 14 серпня 2023 року № 284 молодшого сержанта ОСОБА_1 призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11 серпня 2023 року № 52-РС на посаду головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 вважати таким, що з 14 серпня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків. (а.с.18)

Зміст зазначеного наказу не містить вказівки про місце роботи та посаду, яку обіймав ОСОБА_1 у 2022 році.

За змістом копії декларації ОСОБА_1 за 2023 рік (а.с. 25) також не підтверджується місце роботи та посада ОСОБА_1 у 2022 році.

Суд вважає, що за вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення неможливо приймати до уваги як відносний доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину.

Інші докази, як того вимагає ст. 251 КУпАП, про несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави до протоколу про адміністративне правопорушення не додавались і в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), Малофєєва проти росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти росії (рішення від 20.09.2016 року, заява №926/08), винуватість у скоєнні правопорушення має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що належні докази, які б достовірно вказували про те, що ОСОБА_1 винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 23, 33, 34, 35, 172-6, 245, 246, 248, 249, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Моргун