Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5182/24 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Номер провадження №33/4805/32/25
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Кобриної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 листопада 2024 року, якою його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги вказав на порушення районним судом норм процесуального права, вважає, що докази оцінені вибірково, а його поясненням не надано належної оцінки. Зазначив, що районним судом не враховано, що саме порушення водієм Volkswagen Touran правил паркування призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Експертиза у справі не проводилась. Вказав, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена, а тому вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а вина не доведена.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника адвоката Кобриної Н.В., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За змістом статті 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення слід встановити наявність факту порушення правил дорожнього руху особою та наявність причинного зв`язку між таким порушенням і спричиненням наслідків у виді пошкодження майна (у даному випадку пошкодження транспортних засобів).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 145276 від 07 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 07 жовтня 2024 року о 18-35 год у м. Звягелі по вул.Європейська (Толубка), 2 перед початком руху не врахував дорожню обстановку, не переконався у безпеці руху, заднім ходом здійснив наїзд на транспортний засіб Volkswagan Touran, д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв припаркований, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 та п. 10.1 Правил дорожнього руху (надалі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Після вчинення дорожньої пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 07 жовтня 2024 року близько 18-30 год, виїжджаючи повільно на своєму автомобілі Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 з парковки заднім ходом з увімкненою аварійною сигналізацією, здійснив наїзд на автомобіль Volkswagan Touran, д.н.з. НОМЕР_2 , запаркований позаду.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , 07 жовтня 2024 року о 18-35 год запаркувала своє авто Volkswagan Touran, д.н.з. НОМЕР_2 без порушення ПДР. Знаходячись неподалік, помітила, що Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 розпочав рух заднім ходом у напрямку її автомобіля, після чого відбулось зіткнення, внаслідок чого було пошкоджено задні праві двері її транспортного засобу.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему ДТП, яка сталася 07 жовтня 2024 року о 18-35 год у м. Звягелі по вул. Європейській, 2, на якій відображено розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, автомобілі отримали наступні пошкодження: Volkswagan Touran, д.н.з. НОМЕР_2 - задньої правої двері, Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 заднього бампера. Зміст схеми учасники ДТП погодили своїми підписами, будь-яких зауважень від них не надходило (а.с. 3).

Матеріали справи містять фото з місця вчинення ДТП, які узгоджуються зі схемою.

Згідно п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У пункті 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.9 ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вказаних вище вимог ОСОБА_1 не дотримався, оскільки здаючи заднім ходом для виїзду з парковки він повинен був впевнитися, що його маневр буде безпечним для інших учасників руху або ж звернутися за допомогою до інших осіб, однак цього він не зробив, в результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом Volkswagan Touran, д.н.з. НОМЕР_2 .

При цьому апеляційний суд не оцінює на відповідність Правилам дії ОСОБА_2 , відносно якої протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, а отже не є предметом розгляду даної справи та на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 не впливає.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зібраними у справі доказами доведено порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 та п. 10.9 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено. Крім того, стороною захисту не надано жодних даних, які б об`єктивно свідчили про можливі зловживання з цього приводу з боку працівників патрульної поліції.

Фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, адміністративне стягнення призначено вірно, тому оскаржувана постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу необхідно слід залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 листопада 2024 року - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь