Дата документу 21.01.2025
Справа № 334/8780/24
Провадження № 3/334/41/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 16.10.2024 року о 22:05:00 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI SONATA державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти складання протоколу, свою провину не визнав, надав суду свою пояснення, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, був згоден пройти огляд на місці, оскільки був пізній час доби.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, надані до протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 152284 та долучених до протоколу документів, встановлено, що 16.10.2024 року, о 22 годині, у м.Запоріжжя по вул. Петра Сагайдачного, був зупинений транспортний засіб HYUNDAI SONATA державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм вказаного автомобіля, у останнього виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: характерне тремтіння рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Поведінка ОСОБА_1 також вказувала на наркотичне сп`яніння, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти медичний огляд у відповідному закладі. Посилаючись на ст.63 Конституції України, ОСОБА_1 відмовився від проходження обстеження, був відсторонений від керування транспортним засобом.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Частиною 3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція) визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з п.п.2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі-Порядок) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Порядку огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В ході судового розгляду, ОСОБА_1 не надав суду жодного переконливого доказу, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Його посилання на той факт, що подія сталася о 22 годині вечора, не спростовує факту відмови від проходження медичного огляду.

Такого висновку суд дійшов зокрема з дослідженого диску відео фіксації події адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 свідомо відмовляється від проходження медичного обстеження але не з підстав того, що його дружина чекає на ліки.

Таким чином, судом встановлено, що працівник поліції, при зупинці транспортного засобу, встановивши факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України (відсутність права керування транспортними засобами), мав правову підставу для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Ознаками наркотичного сп`яніння (п.4 розділу ІІ Інструкції) є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суд критично віднісся до посилання ОСОБА_1 що він не вживав алкогольні напої, а звідси був згоден провести огляд на місці зупинки, оскільки поведінка ОСОБА_1 та його фізіологічні ознаки, вказували саме на наркотичне сп`яніння. Тому спростувати виявлені ознаки можливо було у медичному спеціалізованому закладі.

Крім того, за ч. 5 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, всі досліджені у судовому засіданні докази вказують, що водій відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження.

Дослідженні в ході судового розгляду докази є належними та допустимими, а також достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обставин, що пом`якшують відповідальність особи судом не встановлені.

Обтяжуючих обставин, у розумінні ст.33 КУпАП судом не встановлено. Проте, суд звернув увагу, що ОСОБА_1 вже після складання даного протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2024 року, скоїв аналогічне правопорушення, а саме керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження обстеження, у зв`язку з чим, відносно нього складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 керує транспортним засобом HYUNDAI SONATA державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , без посвідчення водія.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35,130 ч.2, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя: Козлова Н. Ю.