ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/1409/24 Головуючий в 1 інст. Гасанбеков С.С.
Провадження №33/807/143/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 січня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Котова О.С. на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 7 липня 2024 року, о 22 год. 15 хв., біля будинку № 58 по вул. Дружби в смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mitsubishi L200, реєстрацій номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Котов О.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи. Зокрема, не застосував принцип аналогії закону, а саме не зупинив провадження по справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, з підстав, що останній перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації, чим порушив норми матеріального та процесуального права.

Отже сторона захисту вважає, що в даному випадку порушенні права ОСОБА_1 на захист та на доступ до правосуддя, адже суду було надано клопотання про необхідність зупинити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, до звільнення його з військової служби.

На підставі вищевикладеного, сторона захисту просить скасувати постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2024 року. Прийняти нову, якою провадження в справі зупинити до звільнення ОСОБА_2 з військової служби.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Котова О.С. про місце і час розгляду справи, які повідомлені через додаток «Viber» у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України за №28 від 23 січня 2023 року, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З приводу вимоги апелянта про скасування оскаржуваного рішення суду та зупинення провадження в справі з підстав того, що ОСОБА_2 на даний час проходить військову службу слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Отже, визначені ст. 294 КУпАП повноваження суду апеляційної інстанції не передбачають скасування постанови із зупиненням провадження в справі, а тому вказана вимога захисника не підлягає задоволенню.

Щодо доводів захисника в апеляційній скарзі про не застосування аналогії закону суддею суду першої інстанції, а саме КПК України, внаслідок чого не зупинено провадження в справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, слід зазначити наступне.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що захисником ОСОБА_1 адвокатом Котовим О.С. було подано клопотання про зупинення провадження в справі до звільнення останнього з військової служби, яке судом було розглянуто та аргументовано і мотивовано залишено без задоволення.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 593541 від 27 липня 2024 р. підтверджується:

- роздруківкою до протоколу з приладу «Драгер» 6810 від 27 липня 2024 р., проведеного о 22 год. 19 хв. з результатом 0,56‰ , з яким ОСОБА_2 погодився про що поставив власний підпис (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та факт того, що з результатом проведеного тесту ОСОБА_2 погодився, про що поставив підпис у відповідній графі (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 27 липня 2024р., в якому зазначені, що в результаті огляду проведеного поліцейським за допомогою приладу «Драгер» 6810 у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Результат позитивний - 0,56‰ (а.с. 5);

- відеозаписом події (а.с. 9).

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 за згодою останнього, за результатами якого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту склав - 0,56 проміле, з яким ОСОБА_2 погодився.

При цьому, факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння захисником не оспорюється.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція сторони захисту спрямована на уникнення ОСОБА_3 адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Котова Олександра Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 322/1409/24