Справа № 445/2858/24 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М. В.
Провадження № 33/811/40/25 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю захисника Барабаша В. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Барабаша В. Г. на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 18.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Золочівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , 05.12.2024 о 22 год. 45 хв., знаходився на території Навчального центру Національної гвардії України в стані алкогольного сп`яніння, що вчинив в умовах воєнного стану, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На зазначену постанову захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за появу військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду. Поряд з цим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ставилось у вину вчинення адміністративного правопорушення в умовах особливого періоду. Відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Звертає увагу на те, що протокол складений та підписаний різними особами. Зазначає,що в порушення п. п. 5, 6 ст. 266-1 КУпАП у медичному закладі під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не були присутні командир військової частини або посадова особа, уповноважена на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних силах України. Крім того, під час огляду були відсутні свідки. Відеозапису огляду у матеріалах справи немає.

Заслухавши доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за появу військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Встановлено, що ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, ставиться у вину поява, 05.12.2024 року о 22 год. 45 хв., на території Навчального центру Національної гвардії України в нетверезому стані в умовах воєнного стану.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, при встановленні вини ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував, що ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не передбачена кваліфікуюча ознака вчинення вказаного правопорушення в умовах воєнного стану.

З огляду на це, приходжу до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є неправильною, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Поряд з цим, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії НГУ №089623 від 06.12.2024 року, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно з якими 05.12.2024 о 22 год. 45 хв., ОСОБА_1 знаходився на території Навчального центру Національної гвардії України з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у медичному закладі Золочівської ЦРЛ ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Були присутні під час огляду ОСОБА_1 лікарем у медичному закладі, за результатами якого він клінічно перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-акту огляду та висновку щодо результатів медичного огляду №200 від 05.12.2024 року, складеними у відповідності до Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 клінічно перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 були присутні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснення відеозапису, відповідно до ч. 6 ст. 266-1 КУпАП, під час вказаної дії непотрібне.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено та підписано різними особами жодними доказами не підтверджується.

Відсутність при складенні висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, жодним чином не впливає на встановлення наявності чи відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є військовослужбовцем, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не встановлено.

За таких обставин, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу захисника Барабаша В. Г. задовольнити частково.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 18.12.2024 року в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 змінити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.