ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/650/25

Провадження № 3/947/206/25

21.01.2025 року м. Одеса

Cуддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 183610 від 27.11.2024 року)

ВСТАНОВИВ:

27.11.2024 року о 23:09 год., за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, біля будинку № 62, водій ОСОБА_1 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керував транспортним засобом електричним самокатом, без державного номерного знаку з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, після чого відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за допомогою технічних засобів та у спеціалізованому медичному закладі.

За таких обставин особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.5 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.5 «Правил дорожнього руху» України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні адвокат Ліпаткіна Е.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 категорично заперечувала проти протоколу про адміністративне правопорушення та просила суд закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з підстав викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів провадження. Адвокат Ліпаткіна Е.В. зауважила, що: 1) ОСОБА_1 не був направлений належним чином та доставлений до медчного закладу працівниками поліції; ОСОБА_1 після складання протоколу не було вручено направлення; 3) ОСОБА_1 не є водієм в розумінні п.1.10 ПДР України; 4) Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не була зафіксована у медичному закладі лікарем; 5) Керування електричним самокатом не передбачає наявності водійського посвідчення, тому не може наступати відповідальність за ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 підтримав думку свого захисника та надав довідку з лабораторії «Смартлаб» від 06.12.2024 року, згідно якої у біологічному зразку (сечі) наркотичних засобів не виявлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й відеозаписом з місця події.

Вирішуючи питання щодо тверджень сторони захисту, суд виходить з наступного.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння за вимогою працівника поліції. У разі відмови проходження такого огляду або використання технічних засобів, працівники поліції мають право скласти протокол про адміністративне правопорушення. У цьому випадку факт відмови ОСОБА_1 від огляду чітко зафіксований у протоколі, і доставка до медичного закладу не була необхідною, оскільки особа вже відмовилася від подальших дій, що підтверджується зібраними доказами.

Факт наявності направлення в матеріалах справи підтверджує, що працівники поліції виконали всі необхідні формальності, передбачені законодавством. Це означає, що ОСОБА_1 мав можливість пройти медичний огляд, але відмовився, про що також зазначено у протоколі. Відповідно, доводи захисту про те, що направлення не вручали, є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам. Відмова від огляду після належного оформлення направлення прямо свідчить про порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Пункт 1.10 ПДР України визначає водія як особу, що керує транспортним засобом. Електричний самокат, здатний розвивати значну швидкість і брати участь у дорожньому русі, вважається транспортним засобом, навіть якщо для його керування не потрібне посвідчення водія. Керування самокатом на проїзній частині або в зоні дії ПДР підпадає під регулювання правил, тому ОСОБА_1 у цьому випадку є водієм у розумінні чинного законодавства.

Ч.1 ст.130 КУпАП не вимагає обов`язкового підтвердження відмови лікарем. Фіксація відмови працівником поліції є достатньою підставою для притягнення до відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, складений згідно зі ст.251 КУпАП, є належним доказом, і вимоги щодо додаткового підтвердження в медичному закладі відсутні в чинному законодавстві.

Ч.1 ст.130 КУпАП не обмежує її застосування лише до водіїв, що мають посвідчення. Вона поширюється на будь-яку особу, яка керує транспортним засобом у стані сп`яніння або відмовляється від проходження огляду. Електричний самокат, будучи транспортним засобом, підпадає під регулювання ПДР, а отже, водій самоката зобов`язаний дотримуватися всіх правил, зокрема і тих, що стосуються стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №18 від 19.12.2008, при розгляді адміністративних справ, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №13-06 (далі - ПДР України).

Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у частинах першій - четвертій статті 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електроскутер, і в вузькому - механічний транспортний засіб.

У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023, касаційна інстанції зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, зокрема є водії транспортних засобів, а тому слід зазначити, що вказана норма закону передбачає відповідальність водіїв транспортний засіб, а не лише механічних транспортних засів.

Суд може не брати до уваги довідку з лабораторії «Смартлаб» від 06.12.2024 року з таких причин:

Довідка складена майже через 9 днів після події (27.11.2024). Це значний проміжок часу, протягом якого сліди наркотичних речовин могли зникнути з організму. Оцінка стану особи повинна здійснюватися безпосередньо після інциденту або в найкоротші строки, щоб результати були об`єктивними та релевантними.

Відповідно до п.2.5 ПДР та ст.266 КУпАП, огляд на стан наркотичного сп`яніння має проводитися за направленням працівників поліції у встановлених законодавством закладах, що мають відповідну акредитацію. Лабораторія «Смартлаб» не є установою, до якої було направлено ОСОБА_1 для огляду, тому її довідка не має юридичної сили в межах адміністративного провадження.

Довідка з приватної лабораторії, надана стороною захисту, може не відповідати необхідним процесуальним вимогам (наприклад, щодо належного зберігання та транспортування біологічних зразків). Офіційний огляд передбачає суворий регламент, включаючи фіксацію особи, дату, час і місце забору біоматеріалів, чого не можна гарантувати у випадку довідки, наданої з приватної ініціативи.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у визначений порядок, передбачений законодавством. Ця відмова зафіксована в протоколі, і саме вона є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Довідка, надана пізніше, не скасовує факту відмови, який є адміністративним правопорушенням.

Таким чином, довідка з лабораторії «Смартлаб» не може бути прийнята як доказ, що спростовує факт правопорушення, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за допомогою технічних засобів та у спеціалізованому медичному закладі, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній не отримував таке право, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з особи, що притягується до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605, 60 грн.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ч.1 ст. 130 КпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки останній не отримував таке право.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2024 року, що складає 605, 60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси Іванчук В. М.