ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/249/25 Справа № 210/6848/23 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Шевченко В.В., за участю захисника Голубниченка В.В. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з неї судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 28.11.2023 року о 22 год. 25 хв. в м. Кривий Ріг по вул.Костенка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

На вказане рішення захисник Голубниченко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону. Вказує, що судом першої інстанції було проігноровано клопотання захисту про закриття провадження, оскільки строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП сплив. Суд першої інстанції не розглянув жодного клопотання захисту, а саме, про закриття провадження та недопустимість доказів. Наголошує, що судом першої інстанції не враховано скасована постанова при притягнення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто і відсутня правомірна підстава для зупинки ОСОБА_1 робітниками поліції. Судом першої інстанції були допитані свідки з порушенням КУпАП, не були попереджені про кримінальну відповідальність та допитані в присутності всіх свідків. Судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні не було досліджено відеозапис адміністративного правопорушення. В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд на стан сп`яніння. Пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах справи, написані на бланці, що є порушенням КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від пропозиції пройти на місці огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних засобів, а саме газоаналізатор Драгер та в медичному закладі охорони здоров`я.

Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції та в присутності свідків.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отриманий відеозапис у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів.

Обговорюючи доводи захисту з приводу незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з відеозапису адміністративного правопорушення, робітники поліції зупинили водія ОСОБА_1 за порушення п. 8.7.3 ПДР України проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, про що був складений належний протокол та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до рішення суду першої інстанції вказана вище постанова була скасована, однак вказане не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги зауваження апелянта з приводу надрукованих пояснень свідків, оскільки їх показання в письмових поясненнях співпадають з відео матеріалами наданими робітниками поліції до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок, у справі про адміністративне правопорушення, може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є необґрунтованими.

Крім того, обговорюючи доводи захисту про допит одночасно декількох свідків в залі судового засідання, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, дійсно суд першої інстанції допитав декількох свідків разом, але вказані свідки є робітниками поліції та були безпосередньо присутніми при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Також, їх покази є послідовними, з них чітко простежується хід подій, а тому зазначене не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи сторони були ознайомлені як з письмовими так і з відеоматеріалами долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції також при підготовці до розгляду справи були вивчені всі матеріали, тому в даному випадку відмова в дослідженні відеоматеріалів в судовому засіданні не є порушенням чинного КУпАП.

До матеріалів справи дійсно не долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що воно не було вручено ОСОБА_1 оскільки це не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу, так як наявність такого направлення має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд.

Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці за допомогою газоаналізатору та в медичному закладі, тому складання та долучення до матеріалів справи направлення безумовно є недоцільним.

Крім того, обговорюючи доводи сторони захисту про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки датою скоєння адміністративного правопорушення є 28.11.2023 року, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Однак, дослідивши всі матеріали справи та відеозапис, апеляційний суд прийшов до висновку, що підстав для скасування або зміни рішення не знайдено.

Апеляційний суд, вважає, що судом першої інстанції винесене законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення в межах строку накладення адміністративного стягнення, тому підстав для застосування ст. 38 КУпАП не вбачається.

Суддею не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Суддя правильно оцінив кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість та достовірність, матеріали справи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції.

Сукупність доказів є достатніми, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п.2.5 ПДР України.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Голубниченка В.В. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя