ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/105/25 Справа № 707/3269/24 Категорія: ч. 3 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Тептюк Є. П. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Драченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 11 листопада 2024 року о 10 годині 15 хвилин на автодорозі Золотоноша Сміла Умань, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Черкаського районного відділу ДВС ВП №63525733 від 08 квітня 2021 року. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 , не визнавав своєї вини та на нього не складались адміністративні протоколи за ч. 3 ст. 126 КУпАП в 2019 та 2021 роках, оскільки постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами винесена 08 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № 63525733 не була належним чином направлена боржнику.

Вважає, що жодних доказів вручення постанови головного державного виконавця Черкаського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 08 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № 63525733 особі, що притягується до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять.

Зазначає, що судом залишено без уваги, що водійське посвідчення НОМЕР_2 вперше вилучено саме під час складання протоколу серії ААД №494761 від 11 листопада 2024 року, що нівелює твердження про обізнаність ОСОБА_1 з постановою про обмеження його у праві керування транспортними засобами та попереднім притягненням до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції оглянуто відеозапис місця складання адміністративних матеріалів, згідно з яким саме старший інспектор СРПП ВПД Черкаського РУП Савченко Ю.О. повідомив ОСОБА_1 про складання на останнього адміністративних матеріалів в 2021 та 2022 роках.

ОСОБА_1 при складанні адміністративного протоколу серії ААД № 494761 від 11 листопада 2024 року було повідомлено про те, що робота водієм, є його єдиним джерелом доходу і він вимушений керувати автомобілем щоб сплачувати аліменти, тобто він, офіційно працюючи водієм, навпаки намагався усуну негативні наслідки у вигляді заборгованості з аліментів.

З цього приводу посилається на ч. 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, вказує, що суд, в постанові від 16 грудня 2024 року, взагалі не врахував, що наступного дня після складання адміністративних матеріалів, постановою старшого державного виконавця Теліженко В.О. у виконавчому провадженні № 63525733 задоволено заяву Боржника та скасовано обмеження від 08 квітня 2021 року.

Заслухавши пояснення захисника Драченка В.В., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Частина 1 статті 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

Частина 3 статті 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №494761 від 11 листопада 2024 року, в якому наведена його суть.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Утім зазначені у протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У цьому випадку обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного правопорушення.

Інакше кажучи особа, що притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, має усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання.

З копії постанови головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08 квітня 2021 року ВП №63525733 вбачається, що було встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Також з цієї постанови видно, що рішення суду про стягнення аліментів було ухвалено у 2020 році. Затим 10 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження та на час встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом 08 квітня 2021 року державним виконавцем вже встановлена заборгованість зі сплати аліментів у сумі відповідних платежів за шість місяців.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів щодо вручення копії постанови головного державного виконавця Черкаського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 .

З пояснень ОСОБА_1 , що ним надані поліцейському перед складанням протоколу про адміністративного правопорушення, випливає, що він вирішує питання про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Наразі працює водієм, щоб мати змогу платити аліменти.

Апеляційний суд зауважує на положенні п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконання провадження», яка визначає, що тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

З правового аналізу наведених законодавчих норм випливає, що рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП може бути прийнято у разі законності дії обмеження у праві керування транспортними засобами.

У тім у цій справі встановлено, що після прийняття ОСОБА_1 на роботу, яка пов`язана з виконанням обов`язків по керуванню транспортними засобами, той не міг бути обмежений у керуванні транспортними засобами, що позбавляє його основного законного джерела засобу для існування.

За таких обставин ОСОБА_1 не може бути на законних підставах притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Наразі обмеження щодо керуванні транспортними засобами скасовано відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 листопада 2024 року.

З урахуванням наведеного, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Драченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук