ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 р. серії ЕПР1 № 204959: «25.12.2024 о 17:00 в м. Вінниця, вулиця Гніваньське шосе , 5, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Ford Fusion ДНЗ НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки чи в КП ВОНД Соціотерапія м. Вінниця, вул. Пирогова, 190в відмовився на місці зупинки в повному обсязі, чим порушив п. 2.5 ПДР Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи ін.. сп`яніння або щодо вживання лікарськи».

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що він 25.12.2024 о 17:00 не керував транспортним засобом Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 . Означений автомобіль належить на праві власності його дружині ОСОБА_2 , 1984 р.н., яка, на прохання ОСОБА_1 , 25.12.2024 року забрала його з вул. Соборній, оскільки він випив з друзями спиртного, та везла додому АДРЕСА_1 , де вони спільно проживають. За кермом була саме ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 був пасажиром. Неподалік від дому, на Гніванському шосе водій ОСОБА_2 не впоралась з керуванням через недотримання дистанції та здійснила наїзд у задній бампер автомобіля «Фольцваген». Його дружина ОСОБА_2 відразу зупинила свій автомобіль на місці ДТП та вийшла з нього, а ОСОБА_1 вийшов з пасажирського сидіння і після чого весь час був на вулиці. ОСОБА_1 намагався домовитись з водієм автомобіля «Фольцваген» про компенсацію завданих збитків на місці, а ОСОБА_2 пішла додому за коштами, оскільки коштів для сплати компенсації в них при собі не було.

ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала його дружина ОСОБА_2 , працівники поліції не зупиняли, вони приїхали ізніше, на виклик про ДТП, і застали ОСОБА_1 на вулиці разом з водієм автомобіля «Фольцваген». ОСОБА_3 повідомляв поліцейським, що автомобілем керувала його дружина, проте вони проігнорували його пояснення. Від проходження огляду в установленому порядку ОСОБА_1 не відмовлявся, хоч і не повинен був його проходити, оскільки не був водієм. ОСОБА_3 відмовився проходити огляд на місці, однак йому, всупереч положень ст. 266 КУпАП працівники поліції не запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Незважаючи на те, що ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції, що він не керував ТЗ, вони склали на нього протоколи. В нього навіть не було при собі ключів від автомобіля, що теж залишилось поза увагою працівників поліції.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 , 1984 р.н., дала суду пояснення, що є власником автомобіля Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 , є дружиною та спільно проживає з ОСОБА_1 . 25 грудня 2024 року автомобілем Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 керувала тільки вона ОСОБА_2 25.12.2024 після 16-ї години на прохання чоловіка ОСОБА_2 заїхала за ним на вулицю Соборну, оскільки він випив з друзями спиртного, та везла його до їх будинку АДРЕСА_1 , де вони спільно проживають. За кермом була саме ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 був пасажиром, автомобілем не керував. Неподалік від дому, на Гніванському шосе водій ОСОБА_2 не впоралась з керуванням через недотримання дистанції та здійснила наїзд у задній бампер автомобіля «Фольцваген» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в одній з нею смузі руху попереду. Водій ОСОБА_2 відразу зупинила свій автомобіль на місці ДТП та вийшла з нього, а її чоловік ОСОБА_1 вийшов з пасажирського сидіння і після чого весь час був на вулиці. Її чоловік ОСОБА_1 підійшов до водія автомобіля «Фольцваген» та намагався домовитись про компенсацію завданих збитків на місці. Оскільки в подружжя при собі не було вільних коштів, достатніх для компенсації збитків, завданих ДТП, то свідок ОСОБА_2 пішла додому за коштами, оскільки будинок знаходився від місця ДТП близько 2 км, а її чоловік ОСОБА_3 залишився на місці ДТП, розмовляти з власником пошкодженого автомобіля «Фольцваген», який не міг швидко погодити суму компенсації. Після повернення з коштами до місця ДТП, свідок ОСОБА_2 вже не виявила потерпілого, а її чоловік ОСОБА_3 знаходився біля автомобіля, та повідомив їй, що потерпілий викликав поліцію, і працівники поліції склали на нього протоколи за вчинене нею ДТП, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, та не хтіли слухати його, що він не керував авто. В подальшому, 28.12.2024 року водій ОСОБА_2 зустрілась з потерпілим власником автомобіля «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 та компенсувала йому нанесені нею збитки з пошкодження його автомобіля в розмірі 150 дол. США, про що ОСОБА_4 видав їй відповідну розписку.

В рапорті інспектора патрульної поліції останній зазначає, що 25.12.2024 року разом з іншим інспектором патрульної поліції отримали повідомлення про ДТП та прибули на місце виклику, та що ним в якості водія автомобіля було встановлено ОСОБА_1 в ході спілкування з яким, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, проте від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з застосуванням приладу «Драгер» ОСОБА_3 відмовився. Мотиви, з яких інспектори патрульної поліції в якості водія встановили саме ОСОБА_1 в означеному рапорті не розкриті.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що власником автомобіля Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

З відеозапису фіксації на портативні відео реєстратори 25.12.2024 рух автомобіля автомобіля Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 не зафіксовано, автомобіль стоїть на дорозі на місці ДТП, двигун вимкнуто, спереду стоїть автомобіль «Фольцваген». В салоні автомобіля Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 водій та пасажири відсутні. ОСОБА_1 перебуває на вулиці з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, хитка хода), ключів від автомобіля в ОСОБА_3 немає. В процесі спілкування з патрульними поліцейськими ОСОБА_3 заперечує факт керування ним транспортним засобом. зазначає, що автомобілем керувала його дружина. ОСОБА_1 неодноразово повторює поліцейському, що відмовляється від проходження від огляду «на місці». Поліцейський не пропонує ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до розписки від 28.12.2024 року, власноруч написаною ОСОБА_4 , останній отримав від ОСОБА_2 матеріальне відшкодування у розмірі 150 доларів США за пошкодження його автомобіля «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, інші письмові докази у справі, ретельно дослідивши відеозапис фіксації на портативні відео реєстратори, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 266 КУпАП вказує, зокрема, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зазначає, що: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.».

Відповідно до п. 1.10 ПДР: водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі

Відтак, обов`язковою і необхідною умовою виникнення в особи обов`язку пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння закон (ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 266 КУпАП) визначає виключно факт керування цією особою транспортним засобом.

Пункт 2.5 ПДР пов`язує обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння з наявністю в особи статусу водія, необхідною ознакою наявності якого є також факт керування цією особою транспортним засобом.

За відсутності керування особою транспортним засобом обов`язку в неї пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, згідно з ч.1 ст. 266 КУпАП, не виникає. Особа, яка не керувала транспортним засобом, в силу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не несе відповідальності за відмову проходження огляду на стан сп`яніння, така її відмова складу означеного адміністративного правопорушення не утворює.

Досліджені судом матеріли справи викликають обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_3 , та дають підстави стверджувати, що 25 грудня 2024 року о 17:00 ОСОБА_1 не керував автомобілем Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 , як-то вбачається з його пояснень, пояснень свідка ОСОБА_2 , відомостями з відеозапису фіксації на портативні відео реєстратори інспекторів патрульної поліції, що узгоджуються з письмовими доказами: свідоцтвом про реєстрацію автомобіля за ОСОБА_2 , розпискою власника автомобіля «Фольцваген» ОСОБА_5 від 28.12.2024 року про отримання компенсації за ДТП від ОСОБА_2 .. Рапорт інспектора поліції від 25.12.2024 є службовим документом, адресованим його керівникові, і не містить посилань на докази та мотиви, з яких інспектор поліції вирішив, що водієм був саме ОСОБА_3 ..

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що автомобілем Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 був 25.12.2024 керував саме ОСОБА_3 ..

Відтак, з досліджених судом матеріалів справи не знайшли свого підтвердження зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини керування ОСОБА_1 25.12.2024 о 17:00 год. автомобілем Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 , відтак в останнього в силу прямої вказівки ч.1 ст. 266 та п. 2.5 ПДР не виникло обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, і він, не будучи особою, яка керує транспортним засобом, не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом, а поясненнями ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_2 , які узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема з відеозаписом з місця події, стверджується, що автомобілем керувала інша особа, то в силу положень ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_3 , як особи, яка не керувала транспортним засобом, відсутній склад адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: