Справа № 587/4989/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2025 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши матеріали які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ, військовий квиток НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,
26 листопада 2024 року близько 11-00 годин, молодший сержант ОСОБА_1 самовільно, без поважних причин покинув розташування медичного пункту 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду. 27 листопада 2024 року близько 07-00 год ОСОБА_1 повернувся на територію розташування підрозділу.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.
Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.
Відповідно до ч.3 ст.172-11 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб,
Відповідно до ч.3ст.24 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Відповідно ст.33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.
В силу ст. 22 КУпАП, при малозначимості вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, те що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 у період воєнного часу, що дане правопорушення не заподіяло значної шкоди особам, суспільним та державним інтересам, тому приходить до висновку про його малозначимість.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначимістю вчиненого ним правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А.Степаненко