Справа № 214/9703/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2024 року о 19-20 годині, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по пр. 200-річчя Кривого Рогу, біля буд.14-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lifan д.н.з. НОМЕР_1 , будучі особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру 471644. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується трекінгом відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта», причини неявки суду невідомі.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що зі сторони ОСОБА_1 вбачається явне ухилення від явки до суду з метою затягування строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.

Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП, не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП у судовому засіданні, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №165555 від 03.11.2024, відповідно до якого, 03.11.2024 року о 19-20 годині, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по пр. 200-річчя Кривого Рогу, біля буд.14-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lifan д.н.з. НОМЕР_1 , будучі особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру 471644. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.1);

- рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Жданова В. (а.с.2);

- довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи України, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Наявна повторність вчинення адміністративних правопорушень. Транспортний засіб належить ОСОБА_2 (а.с.3);

- відеозаписами, які містять фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з керуванням автомобілем без посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.4).

- картками обліку адміністративного правопорушення з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор» від 04.11.2024, що підтверджує вчинення ОСОБА_1 правопорушення повторно протягом року (а.с.5, 6).

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Так, під час вивчення матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучі особою, позбавленою права керування транспортними засобами, 03.11.2024 керував автомобілем Lifan д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, виходжу з того, що останній, відповідно до довідки з національної автоматизованої інформаційної системи України,не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, отже суд вважає за необхідне не застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Обираючи видстягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, суд враховує особу ОСОБА_1 ,його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, яке створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , у відповідності до ст.ст.34, 35 КУпАП, не встановлено.

Окрім того, враховуючи, що транспортний засіб Lifan д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 , про що зазначено у довідці з національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України, суд вважає, що до правопорушника не може бути застосовано стягнення у виді вилучення транспортного засобу.

Також, відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, ч.5 ст.126, 283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Роз`яснити, що згідно з ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Ткаченко