Справа № 450/5469/24 Провадження № 3/450/2960/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 25 листопада 2024 року від УПП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

17 листопада 2024 року о 22 год. 58 хв. на 552 км + 490 м автодороги М-06 «Київ-Чоп» в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовилась у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13 січня 2025 року адмінправопорушником ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Мотивувала клопотання тим, що 17 листопада 2024 року о 22 год. 58 хв. на 552 км + 490 м автодороги М-06 «Київ-Чоп» в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., вона не керувала автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , а таким керувала її знайома, яка здійснила наїзд на відбійник. Вказала, що при приїзді працівників поліції нею неодноразово наголошувалось на тому, що згаданим автомобілем вона не керувала, а водій такого залишила її у транспортному засобі і пішла шукати евакуатор. Крім цього, під час з`ясування службовими особами обставин ДТП, здійснено дзвінок свідку, який повідомив про те, що автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 керувала жінка у світлій куртці, у яку була вдягнута її подруга. З огляду на вказане, просила клопотання задовольнити. Крім цього, просила проводити розгляд справи у її відсутності.

В судове засідання 16 січня 2025 року о 09 год. 50 хв. адмінправопорушник ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Ознайомлюючись із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176177 від 18 листопада 2024 року, підписуючи такий, адмінправопорушник ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд матеріалів адміністративної справи відносно неї Пустомитівським районним судом Львівської області.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 ,яка порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176177 від 18 листопада 2024 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176184 від 18 листопада 2024 року, відеозаписами з СД-дисків, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 листопада 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом працівника поліції від 18 листопада 2024 року.

Щодо покликань адмінправопорушника ОСОБА_1 про те, що 17 листопада 2024 року о 22 год. 58 хв. на 552 км + 490 м автодороги М-06 «Київ-Чоп» в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., вона не керувала автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , а таким керувала її знайома, яка вчинила дорожньо-транспортну пригоду, слід зазначити наступне.

Як вбачається із відеозаписів на СД-дисках, ОСОБА_1 спершу не бажала надати працівникам поліції посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і первинно вказувала про її непричетність до дорожньо-транспортної пригоди та перебування за кермом автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 іншої особи, однак після ознайомлення її із фотографіями з камер відеоспостереження, остання надала необхідні документи і вказала, що може відшкодувати завдані збитки, а в подальшому пропонувала службовим особам вирішити питання по іншому.

Щодо покликань адмінправопорушника на повідомлення свідком про те, що автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 керувала жінка у світлій куртці, слід вказати, що під час з`ясування службовими особами обставин ДТП, ОСОБА_1 була одягнута у куртку світлого кольору.

Крім цього, з відеозаписів на СД-дисках не вбачається, щоб особа жіночої статі, яка згодом появилась у кадрі та є ймовірно подругою адмінправопорушника, надавала пояснення щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також підтвердила покликання ОСОБА_1 і вказала про керування автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 саме нею.

З огляду на вказане, покликання адмінправопорушника ОСОБА_1 про відсутність в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення нею порушення вимог пункту 2.5 ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.