Справа № 461/9645/24 Головуючий у 1 інстанції: Кітов О. В.
Провадження № 33/811/81/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Приймака Володимира Олександровича, представника Львівської митниці Костєва Дениса Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Приймака Володимира Олександровича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що був предметом порушення митних правил, а саме - 89198 гривень 20 копійок, з конфіскацією вилученого, згідно протоколу про порушення митних правил №1363/20900/24 від 24 жовтня 2024 року, товару, а саме: легкового автомобіля марки «Mercedes Benz», модель Е350, кузов НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 26623 грн. 69 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 жовтня 2024 року в пункт пропуску «Грушів - Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці у напрямку в`їзд в Україну по смузі руху «червоний коридор» під керуванням ОСОБА_2 в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , яким переміщувався товар: «транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску».

Як підставу для ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України ОСОБА_3 до митного контролю подав товаросупровідні документи, у тому числі:

- митна декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15 жовтня 2024 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Відповідно до поданої митної декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, на адресу Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» (03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, 8/20, кв.15, ) переміщується товар гуманітарної допомоги: «транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску». Відправником (донором) якого заявлена фізична особа HUG PATRICK (Німеччина).

Декларування товару здійснено керівником Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» () ОСОБА_1 , про що свідчить наявність кваліфікованого електронного підпису (КЕП) від 15 жовтня 2024 року на поданій митній декларації.

Будь-які документи, які б підтверджували факт вивезення вказаного транспортного засобу з території Євросоюзу як гуманітарної допомоги до митного контролю водієм не надано.

Під час здійснення митного контролю, встановлено, що вказаний транспортний засіб вивезено з території Євросоюзу відповідно до митної декларації Республіки Польщі (MRN) 24PL402010E1199364.

Відповідно до вказаної митної декларації Республіки Польщі «транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску» експортовано з території Євросоюзу, а його одержувачем є фізична особа ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 , Україна). Крім цього, відповідно до митної декларації Республіки Польщі (MRN) 24PL402010E1199364 вартість вказаного транспортного засобу становить 17076,00 польських злотих, що згідно з курсом Національного банку України на день ввезення відповідає сумі 178396,39 гривень.

Тобто, вказаний транспортний засіб вивезено з території Євросоюзу як зовнішньоекономічний товар, а не як гуманітарна допомога.

З метою з`ясування законності ввезення на митну територію України вказаного транспортного засобу, Львівською митницею 18 жовтня 2024 року скеровано лист №20-03/20-01/14/28511 керівнику Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» () ОСОБА_1 , однак відповідь на вказаний лист митниця не отримала.

Пунктом 3 Порядку пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 року № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану» (далі Порядок) визначено, що особа набуває статусу отримувача з моменту автоматичної реєстрації в Єдиному реєстрі, яка здійснюється шляхом присвоєння отримувачу номера отримувача гуманітарної допомоги в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему. Відповідно до Єдиного реєстру отримувачів гуманітарної допомоги, Благодійній організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» () присвоєно номер ЄР7376 та включено в реєстр 25 лютого 2024 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку, перед початком декларування товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, отримувач вносить інформацію про такі товари до автоматизованої системи шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті та/або завантаження в нього документів у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему.

За результатами внесення в автоматизовану систему інформації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, такому переліку товарів автоматично присвоюється унікальний код гуманітарної допомоги.

Внесення інформації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, до автоматизованої системи та присвоєння унікального коду гуманітарної допомоги засвідчує факт визнання товарів, які зазначені в абзаці четвертому пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 року № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану», гуманітарною допомогою.

Абзацом другим пункту 9 Порядку визначено, що з моменту прийняття митним органом декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом.

Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Листом Львівської митниці від 23 жовтня 2024 року №20-03/20-01/14/28936 викликався керівник Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» () ОСОБА_1 , однак у визначений час останній не з`явився та про причину неявки не повідомив.

Враховуючи викладене, встановлено, що керівник Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» () ОСОБА_1 з метою ввезення на митну територію України зовнішньоекономічного товару: «транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску», подав митному органу до митного контролю митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару його вартості, а також характеру вантажу (під виглядом товарів, які переміщувалися у митному режимі імпорт, заявив їх як вантажі гуманітарної допомоги).

Таким чином, керівник Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» () ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару його вартості, а також характеру вантажу.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Приймак В.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності події та складу зазначеного правопорушення, вирішити питання щодо повернення вилученого товару, стягнути з Львівської митниці ДМС України на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що постанова місцевого суду є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

Наголошує, що водій ОСОБА_3 не є працівником благодійного фонду, у зв`язку із чим він не знав порядку перетину кордону, його завдання було лише перевезення транспортного засобу.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не отримував жодних листів від Львівської митниці, окрім того митницею не вказано на яку саме адресу скеровувався лист.

Повідомляє, що БО «Ми серце України», займається забезпеченням транспортними засобами ЗС України та ТРО, залежно від потреб підрозділу чи ВЧ, що підтверджується відповідними документами.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції із клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення судового засідання, яке не було взято до уваги.

Наголошує, що транспортний засіб «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску ввозився на територію України як гуманітарна допомога.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Приймак В.О. просив проводити розгляд справи у відсутності, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки учасників процесу, які не заперечували проти розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення адвоката Приймака В.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення представника Львівської митниці Костєва Д.І. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з поданням органу доходів до митного оформлення документів, що одержані незаконним шляхом та містять неправдиві відомості стосовно одержувача товару.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (частина 1 статті 257 МК України).

Частиною 6 статті 265 МК України визначено, що декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, та надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у дій декларації.

Частиною 1 ст. 266 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого митним Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Частиною 3 статтею 335 Митного кодексу України визначено, що у встановленому цим Кодексом порядку з митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами. З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МКУ).

Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції, під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, дотримано в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами:

-даними протоколу про порушення митних правил №1363/20900/24 від 24 жовтня 2024 року (а.с. 1-5), з якого встановлено, що 17 жовтня 2024 року у пункт пропуску «Грушів - Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці у напрямку в`їзд в Україну по смузі руху «червоний коридор» під керуванням ОСОБА_2 в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , яким переміщувався товар: «транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску». Декларування товару здійснено керівником Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» () ОСОБА_1 , про що свідчить наявність кваліфікованого електронного підпису (КЕП) від 15 жовтня 2024 року на поданій митній декларації. Будь-які документи, які б підтверджували факт вивезення вказаного транспортного засобу з території Євросоюзу як гуманітарної допомоги до митного контролю водієм не надано. Під час здійснення митного контролю, встановлено, що вказаний транспортний засіб вивезено з території Євросоюзу відповідно до митної декларації Республіки Польщі (MRN) 24PL402010E1199364.Автомобіль марки «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску» експортовано з території Євросоюзу, а його одержувачем є фізична особа ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 , Україна). Крім цього, вартість вказаного транспортного засобу становить 17076,00 польських злотих, що згідно з курсом Національного банку України на день ввезення відповідає сумі 178396,39 гривень. Тобто, вказаний транспортний засіб вивезено з території Євросоюзу як зовнішньоекономічний товар, а не як гуманітарна допомога. З метою з`ясування законності ввезення на митну територію України вказаного транспортного засобу, Львівською митницею 18 жовтня 2024 року скеровано лист №20-03/20-01/14/28511 керівнику Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» () ОСОБА_1 , однак відповідь на вказаний лист митниця не отримала.

- декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (а.с 6), з якої вбачається, що на адресу Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» (03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, 8/20, кв.15, ) переміщується товар гуманітарної допомоги: «транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску, відправником (донором) якого заявлена фізична особа HUG PATRICK (Німеччина);

- листом проханням Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «МИ СЕРЦЕ УКРАЇНИ» (а.с. 7), з якого встановлено, що на адресу благодійної організації переміщується транспортний засіб «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску»;

- митною декларацією Республіки Польщі (MRN) 24PL402010E1199364 (а.с.10-11), відповідно до якої автомобіль марки «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску експортовано з території Євросоюзу, а його одержувачем є фізична особа ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 , Україна), вартість вказаного транспортного засобу становить 17076,00 польських злотих, що згідно з курсом Національного банку України на день ввезення відповідає сумі 178396,39 гривень;

- листами ДМС України Львівської митниці (а.с. 17-20), які скеровані за адресою 03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, 8/20 кв. 15 та на електронну адресу ;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску (а.с. 8-9).

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не отримував жодних листів від Львівської митниці, окрім того митницею не вказано на яку саме адресу скеровувався лист, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки такі спростовуються листами ДМС України Львівської митниці (а.с. 17,20), які були скеровані на електронну адресу та за адресою: АДРЕСА_1 .

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції із клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення судового засідання, яке не було взято до уваги, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не впливають на кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Аргументи апелянта, що транспортний засіб «Mercedes Benz», модель E350, кузов НОМЕР_4 , 2011 року випуску ввозився на територію України як гуманітарна допомога, заслуговують на увагу апеляційного суду.

Разом із тим, санкцією ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подав митному органу до митного контролю митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару його вартості, а також характеру вантажу (під виглядом товарів, які переміщувалися у митному режимі імпорт, заявив їх як вантажі гуманітарної допомоги).

Інші доводи апеляційних скарг, не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката Приймака В.О. апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2024 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Приймака Володимира Олександровича - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.