Провадження № 3/638/471/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, рнокпп НОМЕР_1 , не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, -

встановив:

17 жовтня 2024 року о 00 годині 33 хвилин ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan qash qai, державний номерний знак НОМЕР_2 по вул.Клочківська, буд.197Е в місті Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовилась на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, 17 жовтня 2024 року о 00 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan qash qai, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул.Семена Кузнеця, буд.45 в місті Харкові, не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 грудня 2024 року справу №638/21108/24 (провадження №3/638/7721/24) та справу №638/21111/24 (провадження №3/638/7723/24) відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження.

Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Алдохіною Людмилою Миколаївною подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю складу посилалась на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152345 зафіксовано, що 17.10.24 р. о 00:33:01 за адресою: м.Харків, вул. Клочківська, 197є водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan qash qai, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, тоді як відеозапис з реєстраторів ID №475067 та №472779 починається тільки об 00:35:16 та 00:35:52 відповідно, на перших секундах запису ID реєстратора №472779 чутно, як один із членів екіпажу патрульної поліції каже, що відеореєстрація прервалась. З чого вбачається, що відеозапис, який додано до матеріалів протоколу не є безперервним та не може бути беззаперечним доказом по адміністративній справі. Працівники поліції, які спілкувались з ОСОБА_1 не називали своє прізвище, посаду та спеціальне звання, що є порушенням обов`язків поліцейського закріплених в ч.3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію». Також з відеозапису видно, що на місці зупинки транспортного засобу, позаду автомобіля ОСОБА_1 стоять два автомобілі патрульної поліції, зазначене унеможливлює визначитися хто саме з членів двох екіпажів патрульної поліції спілкується з водієм транспортного засобу та хто оформлює конкретні документи, які долучаються до матеріалів адміністративного протоколу.

Крім того, захисником зазначено, що зупинка транспортного засобу повинна відбуватись на підставах та в порядку передбачених ЗУ «Про Національну поліцію» та ПДР, де наведений вичерпний перелік підстав для зупинки, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу. Ані в протоколі про адміністративне правопорушення ані на відеозапису не зафіксовано факт порушення водієм ОСОБА_1 положень ПДР, або наявності законних підстав, які б відповідали ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» та давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , а також не зафіксовано сам факт зупинки транспортного засобу Nissan qash qai, державний номерний знак НОМЕР_2 . Також, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за будь-яке порушення ПДР, які були б підставою для зупинки ТЗ та подальшого оформлення відповідного адмінпротоколу.

Також, захисник посилається на те, що сам факт складання акту огляду та направлення на огляд свідчать про те, що такий огляд поліцейськими було проведено, особа була доставлена інспектором поліції до закладу охорони здоров`я, але неможливо визначити результат оглядів. З відеозапису ID реєстратора №475067 (00:37:52) вбачається, що ОСОБА_1 на запитання інспектора поліції: «Ви будете їхати в заклад охорони здоров`я?» чітко відповіла: «Да». Чіткої відмови від проходження огляду у медичному закладі на відеозаписах не зафіксовано. З відеозаписів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №152345 від 17.10.2024 року вбачається, що в порушення розділу II інструкції №1026 вони не відображають повної картини щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення, так як працівниками поліції не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Nissan qash qai, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також зупинки останнього.

В зв`язку з чим, як вважає захисник, в діях ОСОБА_1 відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є доведеною, що прирівнюється до доведеної невинуватості, з підстав чого справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених та ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП не визнала, зазначивши, що вона не керувала транспортним засобом, а тільки підійшла до свого автомобілю, її автомобіль не рухався, від проходження огляду на стан сп`яніння вона не відмовлялась, коли працівники поліції їй запропонували пройти до їх транспортного засобу для того щоб поїхати до медичного закладу охорони здоров`я, то вона їх не зрозуміла, бо розгубилась, так як з нею таке трапляється вперше.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Алдохіна Л.М. просила справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з підстав наведених нею в письмових поясненнях по справі.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 адвоката Алдохіної Л.М., дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Зокрема, такими доказами, згідно вищевказаної статті, можуть бути пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами (надалі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9. ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.4. ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9.б ПДР, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП настає у разі невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду та процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до п.2, 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункт 4); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16).

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Сама правова природа норми пункту 2.5. ПДР, якою визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами, неухильно дотримуватись цього пункту.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5. ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5. ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152345 від 17.10.2024 року, ОСОБА_1 17 жовтня 2024 року о 00 годині 33 хвилин керувала транспортним засобом Nissan qash qai, державний номерний знак НОМЕР_2 по вул.Клочківська, буд.197 в місті Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовилась на місці зупинки транспортного засобу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152364 від 17.10.2024 року, ОСОБА_1 17 жовтня 2024 року о 00 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом Nissan qash qai, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул.Семена Кузнеця, буд.45 в місті Харкові, не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу.

Суд вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152345 від 17.10.2024 року, та серії ЕПР1 №152364 від 17.10.2024 року, відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, які є документами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Крім того, того, факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, крім вищезазначених протоколів, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; зобов`язанням ОСОБА_1 не сідати за кермо ТЗ до повного протверезіння та зникнення ознак сп`яніння; даними дисків з відеозаписами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152345 вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan qash qai, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Вказані обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівника поліції, який їх виявив, згідно п.2.5. ПДР, запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого водій відмовився, та пройти огляд в закладі охорони здоров`я, від якого водій також відмовився.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152345 від 17.10.2024 року складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак, які були зазначені працівником поліції, як ознаки саме алкогольного сп`яніння, суддя вважає потрібним зазначити, що право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5. ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, достатніми підставами для огляду водіїв на стан сп`яніння є наявність у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України підстав вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, поліцейський самостійно визначає чи є підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вищезазначеною Інструкцією визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 , а тому суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152345 від 17.10.2024 року, відповідали вимогам цієї Інструкції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину заперечувала, зазначивши, що вона не керувала транспортним засобом, а тільки підійшла до свого автомобілю, її автомобіль не рухався, від проходження огляду на стан сп`яніння вона не відмовлялась, коли працівники поліції їй запропонували пройти до їх транспортного засобу для того щоб поїхати до медичного закладу охорони здоров`я, то вона їх не зрозуміла бо розгубилась, так як з нею таке трапляється вперше.

Однак, наведене ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи не підтверджено.

З оглянутих дисків відеозапису події 17.10.2024 року вбачається чітка відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ».

Відеозаписами з бодікамер поліцейських підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його зупинку працівниками поліції в процесі руху. На запитання працівника поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 : «Чи вживали алкогольні напої?», остання, залишаючись за кермом транспортного засобу, відповіла «Сьогодні ні, вчора можливо». На наступне запитання працівника поліції: «Чи згодна вона пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ?», вона відповіла: «Ні, не буду на місці». На запитання працівника поліції чи згодна вона пройти огляд в закладі охорони здоров`я, остання відповіла: «Буду їхати в заклад охорони здоров`я». Після цього, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 вийти зі свого транспортного засобу, так як вона буде відсторонена від керування, та сісти в машину працівників поліції для поїздки до закладу охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 сказала: «Ні, я з вами не поїду». Їй було роз`яснено, що за відмову від проходження огляду передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП та ще раз запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. На цю пропозицію ОСОБА_1 відповіла: «Я не в стані алкогольного сп`яніння, я випила, поїхала, щоб забрати людину». Працівником поліції знову було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та висловити своє остаточно прийняте рішення, на що ОСОБА_1 відповіла, що вона не буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Також, з відеозаписів з бодікамер поліцейських вбачається, що працівником поліції при зверненні до водія було названо своє прізвище, посаду, спеціальне звання, повідомлено про причини зупинки, як то рух транспортного засобу у комендантську годину, тому твердження захисника про невідповідність дій працівника поліції вимогам ст.18 Закону України «Про національну поліцію», не відповідає дійсності.

Як також зафіксовано на відеозаписах, ОСОБА_1 після того, як працівники поліції відійшли від її автомобілю та підійшли до свого автомобілю та доставали бланки документів для заповнення, завела двигун свого авто та покинула місце події, реєстраційні документи на ТЗ залишились у працівників поліції. На вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу, ОСОБА_1 не зупинилась, не зважаючи на увімкнення на їх ТЗ проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу. Проїхавши значний відрізок шляху, вона зупинилась біля свого будинку.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 , суддя зазначає, що на відео зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його зупинку працівниками поліції в процесі руху, факт її свідомого і категоричного не бажання пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, не зважаючи на початкову згоду останньої на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, яка в подальшому не призвела до будь-яких дій зі сторони ОСОБА_1 задля її проходження.

Вищезазначене повністю спростовує зазначене ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо того, що вона не керувала транспортним засобом, а тільки підійшла до свого автомобілю, її автомобіль не рухався, порушень ПДР вона не скоювала та від проходження огляду не відмовлялась.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що сам факт складання акту огляду та направлення на огляд свідчать про те, що такий огляд поліцейськими було проведено, особа була доставлена інспектором поліції до закладу охорони здоров`я, але неможливо визначити результат оглядів, як підставу для закриття провадження по справі, бо як по тексту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів так і по тексту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідних графах, працівником поліції було зазначено, що огляд не проводився. Особа не доставлялась до закладу охорони здоров`я у зв`язку з відмовою від огляду.

Суд відхиляє доводи захисника, про те, працівниками поліції було проведено незаконну зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки предметом доказування у цій справі в межах КУпАП є фактичні дані про керування особою транспортним засобом та відмова цієї особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст.130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, з наданням суду відповідних доказів. Крім того, стороною захисту не обгрунтовано суду, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також, судом відхиляються доводи сторони захисту про те, що відеозапис події, який додано до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , бо він не є безперервним, бо відповідно до правової позиції викладеної в постанові Полтавського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року у справі № 554/4230/22, відеозапис розділений на окремі файли є належним доказом у справах про адміністративні правопорушення.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що «той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними на окремі файли, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано управління ОСОБА_1 легковим автомобілем, зупинення його транспортного засобу, а на іншому відео - відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка відображена пасивними діями останнього. Отже, підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису з наведених в апеляційній скарзі підстав у суду немає, а тому такі твердження суд відхиляє як неправдиві та безпідставні. Всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає даний відеозапис належним та допустимим доказом у справі, оскільки він підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка полягала у його початковій згоді на проведення освідування та подальшій відсутності будь-яких дій за для її проходження.».

Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16, межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Зміст прийнятого працівниками поліції рішення щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП про порушення нею п.2.4, п.2.5, п.8.9.б ПДР не могло бути іншим ніж прийняте, бо останнєю було допущено порушення п.2.4, п.2.5, п.8.9.б ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Таким чином, дослідженими матеріалами справи встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила пункти 2.4, 2.5, 8.9.б Правил дорожнього руху.

Вказані докази у справі є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності у розумінні ст.251 КУпАП України.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять.

Під час розгляду справи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколах про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР, що свідчить про умисний характер вчинених нею правопорушень, відповідно до ст.10 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суддя, повно та всебічно дослідивши надані докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а саме: невиконання водіями вимог поліцейського, зокрема, про зупинку транспортного засобу.

Суддею враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складення відносно неї протоколів про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення та наданих доказах до них, суду не скеровувала.

Суддя звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. При цьому суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Не зважаючи на процесуальну позицію сторони захисту щодо невизнання вини, на переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняла на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130, 122 КУпАП, які відносяться до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (гл.10 КУпАП).

У відповідності до ч.1, 2 ст.36 КУпАП при вчинені однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 122, 130, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП та призначити адміністративне стягнення:

за ч.1 ст.122-2 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривень 00 копійок;

ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (отримувач коштів ГУК Харківській обл/Харкiвобл/21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37874947, рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адмін.штраф у сфері забезпечення безпеки дор. руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37993783, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: 101, рнокпп, судовий збір на користь держави, ПІБ).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В.Цвірюк