Справа № 474/1349/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.01.25р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув матеріали, які надійшли від СП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

18.12.2024р., близько 00 год. 10 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме ображав грубою брутальною лайкою, хапав за верхній одяг, виганяв з житлового будинку, внаслідок чого завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілого. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606261 від 18.12.2024р. надійшов до суду 24.12.2024р.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином та завчасно повідомлений про дату та місце судового розгляду (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 016), про причини неявки суд не повідомив.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 370), про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи приписи ст.ст. 268 та 269 КУпАП, згідно яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої особи, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю встановленим таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606261 від 18.12.2024р., який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту, підтверджується: рапортом поліцейського Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 18.12.2024р.; письмовою заявою ОСОБА_2 від 18.12.2024р.; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 18.12.2024р.; терміновими забороненими приписами стосовно кривдника серії АА № 606491від 18.12.2024р., серії АА № 606493 від 18.12.2024р.; формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18.12.2024р.

При призначенні адміністративного стягнення, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, відсутність обставини, яка пом`якшує відповідальність, наявність обставини, яка обтяжує відповідальність - вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, і з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді мінімальної межі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Крім того, 24.12.2024р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606262 від 18.12.2024р., згідно з яким 18.12.2024р., близько 00 год. 10 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме ображав грубою брутальною лайкою, хапав за верхній одяг, виганяв з житлового будинку, внаслідок чого завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілого, а також порушив терміновий заборонений припис від 18.12.2024р. АА 606486, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Даючи оцінку обставинам зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606262 від 18.12.2024р. та доказам наданим на їх підтвердження, слід зазначити, що останні ні окремо, ні в сукупності не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606262 від 18.12.2024р., надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606261 від 18.12.2024р.; термінові заборонені приписи стосовно кривдника серії АА № 606491від 18.12.2024р., серії АА № 606493 від 18.12.2024р.; рапорт поліцейського Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 18.12.2024р.; письмову заяву ОСОБА_2 від 18.12.2024р.; письмові поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 18.12.2024р.; форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18.12.2024р.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Частиною 2 ст. 173-8 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606262 від 18.12.2024р. складеного за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 одночасно інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, які полягають у вчиненні домашнього насильства та невиконання термінового заборонного припису.

Водночас, обставини зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606262 від 18.12.2024р. не відповідають суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вказана норма не передбачає відповідальності за невиконання термінового заборонного припису.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606262 від 18.12.2024р. слідує, що суть та обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в частині домашнього насильства є аналогічним суті та обставинам вчинення адміністративного правопорушення, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606261 від 18.12.2024р.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично двічі інкримінується вчинення одного і того ж адміністративного правопорушення, що суперечить ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606262 від 18.12.2024р., не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 173-2, 221, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606261 від 18.12.2024р.), і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави ((отримувач: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/21081100 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 банк отримувача: казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0014454 код банку отримувача (МФО): 899998) у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606262 від 18.12.2024р.) - закрити, у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, код банку отримувача (МФО): 899998 , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0014454 Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол