ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7194/24 Головуючий І інстанції Рибальченко Л.М.
Провадження № 33/818/94/25 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соснової А.Є.

за участю прокурора Кубаха М.А.

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кубая Ю.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , будучи депутатом Харківської міської ради, являючись відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч. 1 ст. 45, п. 27 р. ХТТТ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно без поважних причин, а саме: 12.03.2024 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, (щорічну), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Харківської міської ради, являючись відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч. 1 ст. 45, п. 27 р. XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно без поважних причин, а саме: 12.03.2024 року, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (щорічну), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 коп та стягнуто на користь держави суму судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, із яких можливо було б встановити час, коли уповноважена особа 7-го Управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України дізналася або могла дізнатися про те, що ОСОБА_1 не подав щорічні декларації за 2021 та 2022 роки у передбачений законом строк.

Вказує, що збирання доказів у справі закінчилось після отримання відповіді 19.03.2024 року від заступника міського голови - керуючого справами виконавчого комітету міської ради №08-18/770/2-24 від 15.03.2024 року.

Таким чином, на переконання апелянта, саме 19 березня 2024 року є датою виявлення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та строк притягнення особи до адміністративної відповідальності закінчився 19.09.2024 року.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20 вересня 2023 року, який набрав чинності 12 жовтня 2023 року, викладено п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» у новій редакції.

Пунктом 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» цього Закону установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Частиною 3 ст. 8 вказаного Закону передбачено, що на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

09 грудня 2020 року, тобто з моменту офіційного оголошення Харківською міською територіальною виборчою комісією Харківського району Харківської області підсумків виборів депутатів Харківської міської ради VIII скликання на І сесії вказаного органу місцевого самоврядування, ОСОБА_1 набув депутатських повноважень.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи депутатом Харківської міської радиє особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та відповідно ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VІІ особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, був зобов`язаний подати щорічну декларацію за минулий 2021 та 2022 роки, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 31 січня 2024 року.

За даними публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав за 2021 рік 12 березня 2024 року о 19:10.

Таким чином, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2021 рік (яку відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VІІ повинен був подати до 01.04.2022, а з урахуванням п. 27 р. ХШ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VІІ - не пізніше 31.01.2024) подав 12 березня 2024 року.

Крім того, відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав за 2022 рік 12 березня 2024 року о 19:21.

Тобто, щорічну декларацію за 2022 рік (яку відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII повинен був подати до 01.04.2023, а з урахуванням п. 27 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII - не пізніше 31.01.2024) ОСОБА_1 подав 12 березня 2024 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує сам факт подання ним щорічних декларацій за 2021 та 2022 року 12.03.2024 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Під поважними причинами пропуску строку слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 в поданні декларацій у встановлений законом строк, в матеріалах справи відсутні, не надані вони й під час апеляційного розгляду.

Що стосується доводів захисника про те, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларацій зумовлено перебуванням за кордоном, неможливістю отримання електронного підпису, апеляційний суд зазначає, що дані доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, так як останній, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», є обізнаним щодо обов`язку, порядку, строку подачі щорічної декларації та зобов`язана вжити всіх заходів для своєчасного подання щорічної декларації.

Посилання захисника про відсутність умислу в діях ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання декларацій є безпідставним, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так i в необережній формі вини, а зазначені ним обставини не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку виконання вимог Закону України стосовно своєчасного подання щорічної декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2021, 2022 роки.

Перевіряючи доводи апелянта про закриття провадження у справі на підставі ч.4 ст.38 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, апеляційний суд вважає, що факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення, тобто моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади) та не може ототожнюватися із часом зібрання усіх необхідних матеріалів перевірки. Складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є окремою процесуальною дією. Сам протокол фактично є суб`єктивний виклад свого бачення уповноваженою особою та фіксація обставин певної події на основі наявних доказів.

Зі змісту ч.4 ст.38 КУпАП вбачається, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 12 березня 2024 року подав відповідні декларації до державного реєстру декларацій.

В подальшому 7-мим управлінням (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснено запит та отримано відповідь від заступника міського голови - керуючого справами виконавчого комітету міської ради 19 березня 2024 року щодо повноважень депутата ХМР ОСОБА_1 та ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції»

Після отриманої інформації було здійснено виклик та 12.04.2024 року уповноваженою особою 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України були отримані пояснення від ОСОБА_1 .

Відтак спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, який, зокрема компетентний складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, станом на 12.04.2024 року володів повною інформацією щодо допущених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що датою вчинення адміністративних правопорушень слід вважати 12.03.2024 року, а днем виявлення вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід вважати саме 12.04.2024 року, коли орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, володів повною інформацією щодо порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Отже до моменту складання протоколу відбувався лише збір даних та тільки з моменту виявлення особи та встановлення в її діях складу адміністративного правопорушення, складений протокол про адміністративне правопорушення, що і є моментом виявлення.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи апелянта щодо закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП такими, що не заслуговують на увагу.

За таких обставин, суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року у справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик