Справа № 444/37/25
Провадження № 3/444/183/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Харківська область та місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 13.12.2019 року органом - 6323; ІПН судом не встановлено), -

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22 грудня 2024 року о 16 годині 10 хвилин спільно з громадянином України ОСОБА_2 , 10.03.1987 року, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом "Контрольний пост" на околиці населеного пункту Лужки, на напрямку 646 прикордонного знаку на відстані 6000 метрів від державного кордону, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », територія Рава-Руської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями вищевказаний громадянин порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон» від 04 листопада 1991 року та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за адресою зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення та додатково шляхом оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України. Від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, перешкоджає виконанню завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Тому, суддя не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно та завчасно обізнана про час та місце судового засідання, при цьому, за період перебування на розгляді у суді матеріалів справи не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надала пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження.

У разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечила присутність свого захисника, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 241051 від 22.12.2024 року;

- протоколом про адміністративне затримання від 22.12.2024року,

а також іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як він здійснив спробу перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України групою осіб.

Обставин, які б обтяжували чи помякшували відповідальність правопорушника, судом не встановлені.

Згідно ч. 1, 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади та тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Призначаючи вид та міру стягнення ОСОБА_1 , враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, не працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому з врахуванням наведеного, приходжу до переконання, що так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, до правопорушника необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що знарядь чи засобів вчинення правопорушення немає.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 2 ст. 204-1, статтями 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі500 (п"ятисот)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Харківська область та місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 13.12.2019 року органом - 6323; ІПН судом не встановлено) в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: Зеліско Р. Й.