ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/29/25 Справа № 702/542/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Нейло І. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), та адвоката Морозова В.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 26.05.2024 о 00 год 52 хв по вул.Івана Богуна м.Монастирище Уманського району Черкаської області керувала автомобілем ЗАЗ ТF69СО д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, про що зафіксовано на БК № 5, від керування транспортним засобом відсторонена, відеофіксація проводилась згідно ст.266 ч.2 КУпАП. ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що суд першої інстанції не дослідив матеріали, та прийняв не обґрунтоване рішення.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями, та процедура огляду проводилася з порушеннями інструкції. Крім того, матеріали справи не містять належного відео доказу ознак алкогольного сп`яніння. Поліцейськими не було роз`яснено права ОСОБА_1 , не було залучено свідків. Також, працівники поліції не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, з метою проходження огляду на стан сп`яніння. На відео не зображено факт керування транспортним засобом та відсутні причина зупинки.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та адвоката Морозова В.Ю. про задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №495816 від 26.05.2024 згідно якого вбачається, ОСОБА_3 , 26.05.2024 о 00 год 52 хв по вул.Івана Богуна м.Монастирище Уманського району Черкаської області керувала автомобілем ЗАЗ ТF69СО д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, про що зафіксовано на БК № 5, від керування транспортним засобом відсторонена, відеофіксація проводилась згідно ст.266 ч.2 КУпАП. ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 , було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах з порожнини рота, порушення мови. Результат огляду: відмова;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Монастирищенська БЛ», згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість її притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями, та процедура огляду проводилася з порушеннями інструкції

Апеляційний суд до даних доводів відноситься критично, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення Серія ААД №495816 від 26.05.2024 зазначено про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а перелік ознак сп`яніння, які виявлені поліцейським у ОСОБА_1 , відповідає визначеним у пункті 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Формулювання поліцейським об`єктивної сторони правопорушення, як відмова від проходження водієм «огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку», цілком відповідає положенням диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до чого, з протоколу чітко зрозуміло, що при його складанні ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно доводів апелянта, що матеріали справи не містять належного відео доказу ознак алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що порядок огляду особи на стан сп`яніння покладають саме на працівників поліції. Крім того, обов`язок виявлення та встановлення ознак алкогольного сп`яніння не передбачає для цього спеціальної процедури або застосування будь-яких спеціальних досліджень, тобто виявлення ознак сп`яніння поліцейським відбувається за зовнішнім виглядом і поведінкою водія. Тому зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, відповідають наведеним положенням нормативних актів, а також пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Апеляційні доводи про те, що при оформленні щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів поліцейські не роз`яснили їй права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, також є безпідставними, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні її права.

Щодо доводів апелянта про те, що на відео не зображено факт керування транспортним засобом та відсутні причина зупинки, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції повідомила, що їхала в аптеку, оскільки захворіла дитина, була пізня година. Працівники поліції зупинили транспортний засіб під її керуванням, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовилася. Причину зазначає, що перенервувала. Крім того, ОСОБА_1 повідомила, що вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_4 . Раніше вже притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Таким чином, сама ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила факт керування транспортним засобом.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_2 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба