Справа № 595/2/25
Провадження № 3/595/41/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №620583 від 22 грудня 2024 року, 22 грудня 2024 року о 10 год. 40 хв. на вул. Лисенка, 19, м. Бучач біля ТЦ «Південний» ОСОБА_1 відмовився виконувати наполегливі, неодноразові, повторні законні вимоги працівників поліції та працівників ТЦК та СП щодо необхідності прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки даний громадянин являється порушником ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу.

Такі дії ОСОБА_1 при складанні протоколу кваліфіковано за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове в судове засідання на виклики суду не з`являється.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 620583 від 22 грудня 2024 року слідує, що ОСОБА_1 повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться 02 січня 2025 року о 10 год. 00 хв. в Бучацькому районному суді.

Постановами Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 січня та 08 січня 2025 року до ОСОБА_1 було застосовано привід, виконання якого доручено працівникам ВП № 2 (м. Бучач) ЧРУП ГУНП в Тернопільській області.

Вищенаведені постанови суду про привід ОСОБА_1 на розгляд справи відділенням поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області не виконані, однак із ВП № 2 (м. Бучач) ЧРУП ГУНП в Тернопільській області на адресу суду надійшли супровідні листи, до яких долучено копії поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_2 ) і відправлені у складі команди « НОМЕР_1 » № 3/10955 від 28 грудня 2024 року. Згідно вказаного поіменного списку, рядовий ОСОБА_1 , 1974 року народження, рекомендується до проходження військової служби, направляється в розпорядження командира НОМЕР_1 .

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Так, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та призначення його до розгляду в Бучацькому районному суді Тернопільської області.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звернуто увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Враховуючи наведене, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чивинна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чиєобставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чиєпідстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» дані такі роз`яснення - злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Водночас, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані долучені до нього матеріли не містять доказів на підтвердження факту звернення поліцейського до ОСОБА_1 із чіткою законною вимогою, і, як наслідок, факту його непокори вказаній вимозі.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, не зазначено щодо якої законної вимоги працівників поліції ОСОБА_1 вчинив злісну непокору, суть правопорушення викладено формально, не конкретизовано, загальними фразами, що не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених статтею 185 КУпАП.

Суд самостійно не може встановлювати склад та обставини вчинення адміністративного правопорушення, та розглядає справу в межах складу та обставин адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі.

До того ж з матеріалів справи незрозуміло, які саме службові обов`язки виконував поліцейський та яку конкретно його законну вимогу (визначену чинним на момент її пред`явлення законодавством) проігнорував ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Таким чином, будь-яких фактичних даних, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке посягає на громадський порядок і суспільну безпеку, а саме те, що вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, судом не встановлено, на підставі чого суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що у справі відсутні належні і судом не здобуті належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 185, 245, 247, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська