Справа № 581/980/24
Провадження № 3/581/2/25
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2025 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Кузьмінський О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП України в Сумській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності притягувався

за частиною 1 статті 126 КУпАП постановою Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 14 січня 2024 року,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21 листопада 2024 року о 17 год. 56 хв. в с. Капустинці по вул. Сумській водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2199, р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги пунктів 2.4., 8.9. «б» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, що стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимоги щодо складення протоколу встановлені статтею 256 КУпАП, зокрема в протоколі зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд не вправі у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

У відповідності до частини 1 статті 122-2 КУпАП підставою притягнення до адміністративної відповідальності є невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил.

Відповідно до пункту 8.9.б Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

В якості доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 122-2 КУПАП, складеному відносно ОСОБА_1 , суду надано протокол про адміністративне правопорушення та відеофайли з боді-камер поліцейських. Свідки не залучались до складення матеріалів.

Оцінивши надані докази, приходжу до висновку, що ці докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом не доводять вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення доданий диск з 9 відеофайлами з нагрудної камери поліцейського. На перших двох відеофайлах зафіксовано, що автомобіль під управлінням поліцейського протягом 7 хвилин (17:54-18:01) рухається за автомобілем, марку та номерні знаки якого встановити неможливо через темний час доби, погодні умови та відстань між автомобілями. Працівник поліції під час руху здійснював вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою звукового сигналу. На наступних двох відеофайлах зафіксовано зупинку автомобіля поліцейського біля автомобіля марки ВАЗ 2199, при цьому водій в автомобілі відсутній, пошук водія на прилеглій до домогосподарства території, в господарській будівлі протягом 9 хв (18:03-18:12). Наступний відеофайл розпочинається о 18:35 - на ньому зафіксовано дві жінки та чоловік, особу якого не встановлено, його повідомлення про те, що у власності автомобіля він не має. Далі цей чоловік тікає від працівників поліції, які його наздоганяють та через деякий час всі разом повертаються до припаркованого автомобіля, більшість фрагментів розмови розібрати неможливо через неякісний звук. На наступних відеофайлах (наявне вимкнення нагрудної камери поліцейського протягом 1 хв), працівник поліції та чоловік прямують до автомобіля, встановлюють особу, наявність водійського посвідчення, через неякісний звук та зрозумілість лише окремих слів, повноцінно встановити суть розмови неможливо.

У наданому відеозаписі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутні докази невиконання ним вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно частини 2 статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим поза розумним сумнівом у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ним вимог пунктів 2.4., 8.9. б Правил дорожнього руху.

Отже, справа на підставі пункту 1 частини 1 статті 247, пункту 3 частини 1 і частини 2 статті 284 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись частиною 1 статті 122-2, статтями 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Кузьмінський