Справа № 154/2906/24 Провадження №33/802/101/25 Головуючий у 1 інстанції:Лутай А. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , її захисника адвоката Галащука С.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галащука Сергія Юрійовича на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ясть) грн. 60 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 31 липня 2024 року о 01:42 год. в м.Володимир по вул.Устилузькій Волинської області, керувала автомобілем марки «Опель Інсігнія», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова), і відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, чим порушила п.2.5 ПДР України та відповідно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Галащук С.Ю. вважає судове рішення незаконним і необґрунтованим.

Зазначає про те, що ОСОБА_1 фактично не керувала транспортним засобом, а лише перемістила його на територію заправки із в`їзду на її територію десь 20 метрів, оскільки він заважав би руху інших транспортних засобів. При цьому, перемішувала вона автомобіль у зв`язку з тим, що працівники поліції зупинили цей автомобіль під керуванням знайомого ОСОБА_1 та складали щодо нього протокол за ст.130 КУпАП, тому він не міг ним керувати. Після цього, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, а оскільки у цей час вона перебувала вже поза автомобілем, то відмовилась від проходження такого огляду. Підставою для відмови від проходження огляду стало те, що ОСОБА_1 погано себе почувала та вважала, що не повинна цього робити, оскільки сіла за кермо автомобіля лише для його переміщення з метою безпечного збереження майна - транспортного засобу. Окрім того вказує, що ОСОБА_1 жодного разу не притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Наявність права керувати транспортним засобом прямо пов`язано з її можливістю працювати та матеріально забезпечувати свого сина, якого виховує одна. Також зазначає, що при складанні протоколу не вказано точної адреси правопорушення, а лише в загальному - вулицю Устилузька, що суперечить чинному законодавству. На відеозаписі не зафіксовано того факту, що вона керувала транспортним засобом.

Посилаючись на вищевикладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника адвоката Галащука С.Ю., які апеляцію підтримали з підстав викладений у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дана вимога Закону та роз`яснення ПВСУ в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №105867 від 31.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №105867 від 31.07.2024, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи автомобілем та маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова) відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку. Як встановлено із цього протоколу наряду із відеозаписом, ОСОБА_1 відмовилася від підписання протоколу та отримання його копії;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.07.2024, з яких вбачається, що ОСОБА_1 як водій транспортного засобу маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) відмовилася від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі і це, як вбачається з матеріалів справи, фіксувалось на боді-камеру, відеозапис чого міститься в матеріалах справи.

Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, що викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом після того, як працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням іншої особи та щодо якої вже складали протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим їй неодноразово було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, або ж в медичному закладі, однак вона відмовилася. При цьому, ОСОБА_1 сама ж не заперечувала, що вживала алкогольні напої. Після цього, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснив її права та обов`язки, передбачені законодавством. Зафіксованим є факт ознайомлення ОСОБА_1 із змістом протоколу шляхом зачитування, який вона відмовилась підписувати та отримувати його копію.

Такий відеозапис на думку суду є цілком належним і допустимим доказом, яким підтверджено ті події, які фактично викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших складених матеріалах.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у відмові особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на неї стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення з посиланням на відсутність доказів про керування нею транспортним засобом, до уваги судом не беруться, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи і, зокрема, відеозаписом з боді-камери та реєстратора зі службового автомобіля.

Той факт, що ОСОБА_1 керувала автомобілем невеликий відрізок (десь 20 метрів), як зазначає захисник в апеляції, жодним чином не спростовує того, що це можна розцінювати як те, що вона не перебувала в якості водія, оскільки, як правильно зазначив з цього приводу суд першої інстанції, правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рух.

Окрім того, посилання апелянта на те, що у протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення є повністю неспроможними, оскільки, як вбачається з його змісту у ньому зазначено як місце так і час та дача вчинення проступку.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 будь-яким чином адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галащука Сергія Юрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 грудня 2024 року в даній справі, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк