Дата документу Справа № 335/5682/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/194/25Головуючий у 1-й інстанції Апаллонова Ю.В.
Єдиний унікальний № 335/5682/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Воропаєва В.В., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Кальнія Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Воропаєва Віталія Вячеславовича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

визнано винним за ст.124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 26.04.2024 року о 15 год. 10 хв. на перехресті вул.Яценка та вул.Перемоги у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Malibu» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, після чого здійснив некерований рух транспортного засобу та здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ст.124 КУпАП та на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

На вказану постанову суду захисник Воропаєв В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив судове рішення скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Висновки суду не відповідають встановленим обставинам та наявним доказам.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відображає дійсні обставини та оформлений з порушенням вимог чинного законодавства. Схема місця ДТП не містить відомостей про знак «пішохідний перехід» та про відповідну дорожню розмітку.

Зміст висновків експерта не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення.

Апелянт не погоджується із формулюванням суті інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у постанові судді та зазначає, що зміною напрямку руху автомобіля може вважатися лише здійснення розвороту на 180°. Проте відповідно до наявних в матеріалах справи доказів водій ОСОБА_1 не здійснював розворот, а здійснив перестроювання з правої смуги руху в ліву з дотриманням вимог ПДР. У момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 знаходився саме у лівій смузі руху. ОСОБА_1 побачив позаду автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , та почав вживати заходів для уникнення зіткнення.

ОСОБА_1 після зіткнення транспортних засобів не наїжджав на дерево, вказані дії вчинив ОСОБА_2 .

В запереченні на апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Кальній Д.С., просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Воропаєва В.В., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Кальнія Д.С., який заперечив проти апеляційної скарги та просив постанову судді залишити без змін; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам закону.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Всупереч позиції захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, вина останнього підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема відомостями:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №511549 від 26.04.2024 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР під час керування транспортним засобом;

- схеми місця ДТП, складеної за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на якій зображено розташування автомобілів «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 та «Chevrolet Malibu» д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП, зафіксовано місце їх зіткнення, відомості про локалізацію пошкоджень, а також місце наїзду транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 на дерево;

- наданими безпосередньо на місці ДТП та під час судового засідання поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ;

- доданими до схеми ДТП фотознімками, якими зафіксовано розташування пошкоджених автомобілів після їх зіткнення внаслідок ДТП.

Дослідивши та проаналізувавши всі докази у їх сукупності, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.10.1 ПДР, яке перебуває у причинному зв`язку із настанням події ДТП та її наслідків.

В даному випадку водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «Renault Kangoo», змінюючи напрямок руху шляхом виконання маневру перестроювання з правої смуги руху в ліву, не впевнився, що це буде безпечним, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Malibu» під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку.

Апеляційний суд погоджується із наведеними в апеляційній скарзі доводами про те, що ОСОБА_1 після зіткнення транспортних засобів на дерево не наїжджав. Оскільки сукупністю наявних в матеріалах справи доказів беззаперечно підтверджується той факт, що внаслідок некерованого руху транспортного засобу «Chevrolet Malibu» під керуванням водія ОСОБА_2 саме останнім було здійснено наїзд на дерево.

Натомість уточнення формулювання вказаних обставин в цілому на правильність прийнятого судового рішення не впливає, адже жодним чином не спростовує порушення водієм ОСОБА_1 вимог 10.1 ПДР.

Перевіряючи заперечення захисника проти вказаної у протоколі суті вчиненого адміністративного правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями абз.54 п.1.10 ПДР закріплено поняття «маневрування» (маневр), яке включає в себе не лише початок руху, а і зміну його напрямку, а саме: перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом. Тобто зміст вказаної норми ПДР свідчить про те, що здійснення маневрування шляхом зміни напрямку руху транспортного засобу може відбуватися не лише у випадку розвороту автомобілю, як помилково зазначає апелянт.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених під час їх складання, не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення оформлено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року (в подальшому "Інструкція").

В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Додана до протоколу про адміністративне правопорушення схема місця ДТП відповідає вимогам Інструкції; містить графічне зображення місця ДТП з відображенням і фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставин, що стосуються події, а також можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин.

Аргументи захисника щодо відсутності на схемі місця ДТП позначень знаку 5.35.1 «пішохідний перехід» та відповідної дорожньої розмітки 1.14.1 повністю спростовуються змістом вказаного доказу. Вказані відомості уповноваженою особою зазначено у п.п.11, 12 графи «назви об`єктів, зображених на схемі».

Доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення із посиланнями саме на зміст висновків експерта апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду в основу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення не було покладено відомості висновків експерта № СЕ-19/108-24/11484-ІТ від 21.06.2024 року та СЕ-19/108-24/16640-ІТ від 22.10.2024 року з урахуванням тих обставин, що вони не містять однозначних висновків, адже в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні необхідні для встановлення технічної можливості запобігання ДТП обома водіями вихідні дані.

Вагомих доказів неналежності та недопустимості доказів, що містяться в матеріалах справи стороною захисту суду не надано.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням вимог п.7 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Воропаєва Віталія Вячеславовича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар