ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/187/25 Справа № 175/8333/24 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Соколова В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень в дохід держави, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року встановлено, що згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення від 24 травня 2024 року серії А2120 №67, у період з 24 травня 2024 року близько 16:00 години заступник командира з морально-психологічного забезпечення 2 аеромобільного батальйону ВЧ НОМЕР_2 майор ОСОБА_2 перебуваючи у тимчасовому місці розташуванні підрозділу у АДРЕСА_2 віддав наказ бойовому медику 1 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону ВЧ НОМЕР_2 сержанту ОСОБА_1 станом на 17:00 бути в екіпіруванні та готовим до виїзду у район відведення підрозділу АДРЕСА_1 . Визначений військовослужбовець проявивши недбале ставлення до військової служби станом на 17:30 годину 24 травня 2024 року був не готовий до виїзду. В діях сержанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції адвокат Соколов В.В.. який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд не з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення. Судом не враховано практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Наполягає, що вину ОСОБА_1 не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом, судом було порушено його право на захист, тому постанова суду першої інстанції має бути скасована апеляційним судом.

Звертає увагу, що суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій. Проте, в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення А2120 № 67 від 24.05.2024 не зазначено, що адміністративне правопорушення, яке інкримінується військовослужбовцю ОСОБА_1 було вчинено ним в умовах особливого періоду, під час дії правового режиму "воєнний стан", що не розкриває суті адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП та робить обвинувачення не конкретним.

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Наполягає, що з протоколу про адміністративне правопорушення А2120 № 67 від 24.05.2024 та доданих до них матеріалів неможливо достеменно встановити наступні обставини, що мають істотне значення для законного вирішення справи: - обсяг повноважень (компетенції) заступника командира з моральнопсихологічного забезпечення 2 аеромобільного батальйону ВЧ НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 , як особи, яка за текстом протоколу про адміністративне правопорушення значиться особою, яка віддала наказ; - вичерпний зміст та форму такого наказу; - обставини, за яких зміст наказу доведено до відома бойовому медику 1 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 сержанту ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що в означений протокол, примірник якого надано до суду, було унесено додаткові записи: анкетні дані та підписи свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , підпис посадової особи яка склала протокол ОСОБА_4 , після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано моїм клієнтом, стосовно якого його складено, що є прямим порушенням КУпАП, Інструкції № 329 та в сукупністю з іншими недоліками, допущеними при його складенні, дає змогу стверджувати про недопустимість цього документа як доказу вини його

Крім того, письмові пояснення свідків, треба звернути увагу на те, що розгляд справи судом першої інстанції було проведено без виклику та допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в суді, і посилання суду на їх письмові пояснення є порушеннями права ОСОБА_1 на захист, оскільки суд не дотримався правового принципу безпосередності дослідження доказів через допит свідків в суді. Вказані письмові пояснення, з урахуванням відсутності в них підпису таких свідків, не можна визнати належними та допустимими доказами, оскільки вказані свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Позиції сторін в суді :

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Соколов В.В., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися. Адвокат Соколов В.В. надав заяву в якій просить розгляд справи здійснити за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 у зв`язку з їх віддаленістю від місця знаходження суду, де відбувається слухання справи, військовим станом на території України.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписам ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. Проте, в порушення вказаної норми суддя суду 1-ї інстанції в оскарженій постанові лише зазначив обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не вказавши, які саме обставини були встановлені під час судового розгляду справи. З врахуванням чого, оскаржену постанову слід визнати незаконною, такою, що підлягає скасуванню.

Статтею 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Оскільки стаття 172-15 КУпАП не містить тлумачення поняття недбалого ставлення до військової служби, з метою додержання принципу законності, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 367 КК України, службовою недбалістю визначено невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Тобто, з огляду на справу, що розглядається, під недбалим ставленням військової службової особи до військової служби слід розуміти невиконання або неналежне виконання військової службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них

За змістом ст. 172-15 КУпАП ця норма закону є бланкетною, тобто при притягнені особи до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду повинно бути наведені не тільки найменування норм правових актів у тому числі відомчих, а й їхній зміст щодо кола посадових обов`язків (повноважень), у порушенні яких обвинувачується особа. Тобто повинно бути чітко зазначено нормативний акт з переліком службових обов`язків військової службової особи, у невиконанні або неналежному виконанні ця особа обвинувачується.

Проте, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскарженій постанові не зазначено, яким саме документом встановлюється коло службових обов`язків ОСОБА_1 , відсутні дані про те, що він був ознайомлений з колом своїх обов`язків, та не зазначено які саме з цього кола службових обов`язків він не виконував або неналежно виконував.

Ні в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення А2120 № 67 від 24.05.2024 року, ні в постанові судді 1-ї інстанції. не зазначено, що адміністративне правопорушення, яке інкримінується військовослужбовцю ОСОБА_1 було вчинено ним в умовах особливого періоду, під час дії правового режиму «воєнний стан», що не розкриває суті адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП та робить обвинувачення не конкретним.

Із долученого до матеріалів справи витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 136 від 09.05.2024, службової характеристики вбачається, що сержант ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 на посаді бойового медика 1 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 . Отже, сержант ОСОБА_1 не є військовим начальником, або військовослужбовцем, який постійно чи тимчасово обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, а тому не відноситься до військових службових осіб в розумінні приписів ст. 173-13 КУпАП, і відповідно не є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено у ст. 172-15 КУпАП. Інших належних доказів, що сержант ОСОБА_1 займає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків і є військовою службовою особою, суду не надано.

У зв`язку із чим твердження в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскарженій постанові судді про вчинення ОСОБА_1 недбалого ставлення до військової служби є не обґрунтованим.

Відсутність в матеріалах справи посадової інструкція сержанта ОСОБА_1 або інших доказів щодо зайняття ОСОБА_1 посади пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків як військовою службовою особою у військовій частині НОМЕР_2 , унеможливлює висновок про винність останнього у недбалому ставленні до військової служби. Тобто в ході судового розгляду не було встановлено ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно зі ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як зазначено, в ході розгляду справи в апеляційному суді в справі не встановлено наявність доказів, які могли би поза розумним сумнівом підтвердити наявність в діях ОСОБА_1 недбалого ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, внаслідок порушень ним посадової інструкції.

Цим обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов необґрунтованого та передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладено, керуючись ст.294 КУпАП.-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Соколова В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП скасувати, та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин