Єдиний унікальний номер: 379/129/25
Провадження № 3/379/120/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Разгуляєва О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом серії ВАД № 638041, складеного 09.01.2025, вбачається, що 02.01.2025 близько 16 год 00 хв, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила психологічне домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , що виражалося у погрозі та спробі вчинити самогубство шляхом прорізання рук, що в подальшому завдало шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є підставою для закриття справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, протиправні дії особи можуть утворювати склад адміністративного правопорушення лише тоді, коли такими діями особи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Якщо ж таких наслідків не настало, дії особи не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є наявність наслідків, а саме: завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Так, до протоколу долучено рапорт від 02.01.2025, з якого вбачається, що до оператора служби «102» надійшло повідомлення органу охорони здоров`я про те, що ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 на фоні ревнощів, взяла до рук лезо та завдала собі тілесних ушкоджень в районі передпліччя правої руки. Зі слів ОСОБА_1 вона зробила це через власну необережність та нікого в цьому не винить. До приїзду поліції конфлікт було вичерпано, ОСОБА_1 з даного приводу надала пояснення та написала заяву щодо відмови від допомоги поліції та припинення подальшої перевірки подій. Вказане додатково підтверджується заявою ОСОБА_1 від 02.01.2025, якою остання просить не проводити подальшу службову перевірку спроби самогубства, оскільки претензій будь якого характеру ні до кого не має та мати не буде.

Отже, відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, ніяким чином не підтверджують, що ОСОБА_1 вчинила насильство у сім`ї відносно свого співмешканця, яке б підпадало під вищенаведені критерії, зазначені у ст. 1 Закону ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, в матеріалах справи, відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про завдання ОСОБА_1 шкоди психологічного характеру своєму співмешканцю ОСОБА_2 в ході конфлікту між ними. Зокрема, немає відомостей про те, що в результаті зазначеного ОСОБА_2 звертався за медичною допомогою, у тому числі до психолога, у зв`язку з отриманою шкодою своєму психологічному здоров`ю, що полягало у пригніченому стані потерпілого, душевних стражданнях, порушенні нормальної життєдіяльності, погіршенні можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршенні відносин з оточуючими людьми і тому подібне.

Будь-яких інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

При таких даних не вбачаю наявності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 173-2, 245, 247, 251, 252, 280, 283-287, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя

Таращанського районного суду

Київської області Олександра РАЗГУЛЯЄВА