Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6092/24 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Номер провадження №33/4805/73/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - Мамая Артура Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Мамая Артура Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 жовтня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605.60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 22.06.2024 о 00 год 50 хв по вул. Б.Лятошинського, 18, в м.Житомирі, керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, висновок №397 від 22.06.2024.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Мамай А.С., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст.17 КУпАП, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували правильність даних, що містяться у акті огляду та медичному висновку щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Також, на його думку, суд першої інстанції безпідставно не врахував тієї обставини, що ОСОБА_1 22.06.2024 діяв у стані крайньої необхідності, що, згідно ст.17 КУпАП, виключає адміністративну відповідальність. Зокрема, вказав, що на місці події відбувалася бійка, яка загрожувала життю, здоров`ю та майну ОСОБА_1 і його товариша, якому належав транспортний засіб, і саме працівники поліції наказали ОСОБА_1 сідати в автомобіль та їхати подалі від місця події. При цьому, суд не вжив заходів для встановлення істини по справі, не витребував з відділу поліції докази про масову бійку, не вжив всіх заходів з метою забезпечення явки в судове засідання працівника поліції, який наказував ОСОБА_1 сідати в автомобіль та покидати місце події. Окрім того, зазначив, що постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 22.02.2024 у справі №289/773/24, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 19.09.2024 ОСОБА_1 визнано винним увчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. У даній справі (№296/6092/24) повторно вирішується питання про можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке останній вчинив до моменту набрання судовими рішеннями у справі №289/773/24. На думку захисника, ОСОБА_1 не може бути підданий подвійній юридичній відповідальності через недосконалість положень КУпАП та наявні в ньому прогалини, а відтак, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню положення ст.70 КК України за аналогією права.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Вказане клопотання судом не вирішується, оскільки апеляційна скарга подана в строки, визначені ст.294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду та вбачається з матеріалів справи, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №424333 від 22.06.2024, згідно якого ОСОБА_1 22.06.2024 о 00 год 50 хв по вул. Б.Лятошинського, 18, в м.Житомирі, керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, висновок №397 від 22.06.2024. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом зупинення у дозволеному ПДР місці (а.с.1); чеком тесту №491 приладу «Alcotest 7510», результат якого показав 1,60 ‰ проміле алкоголю, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.06.2024 (а.с.5); актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №397 від 22.06.2024 (а.с.100-101); висновком КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №397 від 22.06.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6); рапортом старшого лейтенанта поліції інспектора взводу 2 роти 2 БУПП в Житомирській області ДПП Наумчука В. (а.с.7); диском з відеозаписом (а.с.8).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

З відеозапису обставин події вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які проінформували останнього про причини зупинки і повідомили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, не погодився з його результатами 1,6 проміле та виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, де був оглянутий лікарем-наркологом, у тому числі за допомогою алкотостера Драгер, результат якого показав 1,2 проміле, а через 20 хвилин 1,15 проміле. Надалі лікарем оформлений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №397 від 22.06.2024, а працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, від підпису у яких та інших документах водій відмовився.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених лікарем закладу охорони здоров`я та працівниками поліції процесуальних документів - недопустимими доказами, не встановлено.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння беззаперечно доводиться актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №397 від 22.06.2024, висновком КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №397 від 22.06.2024 та наявним у справі відеозаписом.

Обставини, викладені у апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності були предметом дослідження в суді першої інстанції. Таким обставинам суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення. В даному випадку дії ОСОБА_1 не можна вважати вчиненими в умовах крайньої необхідності, оскільки такі обставини не підтвердженні належними доказами та спростовуються відеозаписом. Під час розгляду справи не встановлено обставин, які б підтверджували, що небезпека, на яку вказує ОСОБА_1 , не могла бути усунута іншими засобами, ніж керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для виклику свідка та витребування додаткових доказів, суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення. Крім того, об`єктивних перешкод в отриманні ОСОБА_1 та його захисником зазначеної в прохальній частині апеляційної скарги інформації з часу надходження справи до суду (01.07.2024), не існувало.

Посилання захисника про застосування до даних правовідносин положень ст.70 КК України за аналогією права, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Так, аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

У чинному КУпАП дійсно наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, такі, як інститут відводу судді, проведення судових засідань в режимі відеоконференції, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.

Проте, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульовано главою 4 КУпАП і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Враховуючи викладене, доводи захисника про можливість застосування до даних правовідносин положень ст.70 КК України за аналогією закону є безпідставними.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Мамая Артура Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич