ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 553/61/25
Провадження № 3/553/156/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Сіомашко В.Р., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

03.01.2025 о 04:51:00 у м. Полтаві, по вул. Небесної Сотні, 88, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Відмова від проходження огляду фіксувалась із застосуванням технічних засобів відеозапису, без залучення свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, пояснив, що дійсно керував вказаним транспортним засобом у встановлений час і місці, однак на час зупинки транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння не перебував, а був стомлений після роботи, оскільки дві доби не спав. Зазначив, що поліцейськими йому було повідомлено причини зупинки, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а також роз`яснено процедуру проходження огляду і наслідки відмови. Спочатку він погодився проїхати до лікаря, але потім відмовився, бо йому сказали, що можна не їхати. Він поспішав додому, тому відмовився від огляду, однак не розумів, що це може бути підставою для притягнення до відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 211655 від 03.01.2025; карткою обліку адміністративного правопорушення, направленням водія на огляд в заклад охорони здоров`я, згідно з яким у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло; записом відеофіксації порушення.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вимог п.2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 не дотримався, йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку, від чого останній відмовився.

При цьому, згідно з дослідженим судом відеозаписом, після зупинки транспортного засобу, водію були повідомлені причини зупинки, виявлені у нього ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога. Наслідки відмови від проходження огляду у виді складання протоколу та процесуальні права водію також були роз`яснені. Факту керування автомобілем водій не заперечував та пояснив, що близько шести днів тому дійсно вживав наркотичні засоби.

У свою чергу, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія, тобто як учасник дорожнього руху він взяв на себе зобов`язання досконало знати Правила дорожнього руху й неухильно виконувати вимоги цих Правил, в тому числі вимоги п. 2.5, п.2.9, тому суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягується до відповідальності, щодо необізнаності про відповідальність за відмову від проходження огляду. Окрім того, після того як ОСОБА_1 висловив відмову від огляду поліцейським йому було роз`яснено наслідки такої відмови у виді складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши фактичні обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, виходячи із положень ст.23 КУпАП, суд зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Роз`яснити що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих