Єдиний унікальний номер №943/1467/24
Провадження №3/943/31/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., за участі секретаря судового засідання Пирка В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, адвоката Адвокатського бюро Святослава Межвінського, жителя АДРЕСА_1

за ст. 130 ч.1 КУпАП

встановив :

27 червня 2024 року о 00.26 год по вул. Майдан Незалежності, 6, Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 , підчас комендантської години, керував автомобілем марки BMW 530D, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, результат позитивний 2,39% проміле, та у медичному закладі КНП Буська ЦРЛ, результат 1,86 % проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою заперечив повністю, просив закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки поліцейськими було порушено процедуру огляду, не було складено направлення на огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі. Обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності. Крім того, порушено ведення самого огляду, зазначено «з ознаками алкогольного сп`яніння», що не відповідає диспозиції ст. 130 ч.1 та п.2.9 а ПДР України. Крім того, порушено право на захист, залучення адвоката, копію протоколу поліцейські не надали. Також відеофіксація події, що записана на диску, неповна, немає запису тривалістю 15 хвилин, зафіксоване лише прослідування поліцейського автомобіля за автомобілем, потім розмова поліцейських та ОСОБА_2 ..

Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульовано ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженоюнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до п.п. 3,4,7,15-17,19,20,22 Інструкції огляду закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю встановлена сукупністю наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 666915 від 27.06.2024 року, згідно якого 27 червня 2024 року о 00.26 год по вул. Майдан Незалежності, 6, Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 , під час дії комендантської години, керував автомобілем марки BMW 530D, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, та у медичному закладі;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься на DVD диску;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та долученим до нього чеком про проведення тесту на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», згідно яких в організмі ОСОБА_2 виявлено алкоголь 2,39 ‰, в якому останній поставив свій підпис, тобто погодився з таким;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним 27.06.2024 о 00.56 год лікарем КНП «Буська ЦРЛ» № 110, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,86%о;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 від 27.06.2024 року та інформації ВП №2 відносно ОСОБА_2 ..

В судовому засідання оглянуто дані докази, також відтворено відеозапис події. З такого вбачається, в темну пору доби, під час длії коменданстської години (що слугувало причиною зупинки), праціниками поліції зупинено автомобіль марки БМВ, зафіксовано розмову поліцейських з водієм, яким виявився ОСОБА_2 , який сидів на водійському сидінні, за кермом. На відео не зафіксовано в салоні автомобіля інших осіб. З водійського сидіння і відбувалася розмова водія та поліцейських, які стояли поруч автомобіля. На пропозицію поліцейського, водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з застосуванням алкотестера Драгер. ОСОБА_2 , сидячи в машині, продув даний прилад, та на камеру зафіксовано результат продування такого (2,39 %о). Поліцейськими роз`яснено водію його права та обов`язки, передбачені Конституцією України та КУпАП. Не погодившись з результатом Драгера, ОСОБА_2 було доставлено в медичний заклад КНП «Буська ЦРЛ» для проходження огляду на стан сп`яніння. На відео зафіксовано візуальний огляд водія на стан сп`яніння та продуття ним вдруге приладу алкотестера, результат продування такого 1,86%о.

Після дослідження даних доказів, об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені докази, у суду не має, огляд проведений з дотриманням вище згадної Інструкції.

З урахуванням наведеного, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, в порушення вимоги п.2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів водія стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, суд звертає увагу на те, що право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в порушення вимого чинного законодавства, працівниками поліції йому не були роз`яснені права, не був відсторонений від керування транспортним засобом, суд вважає надуманими. Такі доводи об`єктивно спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому водій своїм підписом засвідчив факт роз`яснення йому прав та обов`язків, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано роз`яснення працівником поліції прав і обов`язків водія. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_2 сам є практикуючим адвокатом, неодноразово представляв та захищав інтереси інших осіб, тому процедура огляду, права та обов`язки йому зрозумілі. Про те, що підпис у протоколі не його, сам нічого не підписував, суд оцінює критично, оскільки доказів суду не подано, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявлено.

Також, на думку суду надуманими є доводи ОСОБА_2 про те, що при проходженні освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі порушено порядок огляду, оскільки таке не оформлене працівником поліції направленням за встановленою формою, крім того на вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі здійснюється двічі з різницею в 20 хвилин, оскільки жодних зауважень з цього приводу останній в медичному закладі не висловлював.

Усі вище зазначені доводи суд розцінює як спосіб захисту направлений на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіхстаттях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення суд керується таким.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає доцільним накласти на нього безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, стягнення накладається у подвійному розмірі відповідно до ст. 308 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283, 307-308 КУпАП, суддя -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд.

Повний текст постанови виготовлений 15 січня 2025 року.

Суддя Б. М. Журибіда