Справа № 215/6914/24
ПОСТАНОВА
20 січня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О. розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка 18.09.2024 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 184 КУпАП,
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №643392 від 22.10.2024, згідно з яким 22.10.2024 о 16:00 год. було виявлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо: доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а саме: не доглядає за своєю донькою, у квартирі безлад, квартира перебуває у антисанітарних умовах, чим порушила ч. 1 ст. 150 СК України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, однак була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Це підтверджується довідкою про доставку повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписала особисто. Таким чином, номер телефону був вказаний зі слів ОСОБА_2 , і їй достеменно відомо, що в суді розглядаються матеріали щодо вчиненого адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 643392 від 22.10.2024 (а.с. 3); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 4); копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , (а.с. 6), лист від начальника служби у справах дітей виконкому районної у місті ради Алєнічевої С. про перебування неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на обліку дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування( а.с. 7), суд дійшов до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд зауважує, що ч.1ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Так, ч.2 ст. 184 КУпАП передбачає ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не може вважатися будь-якою дією, а підлягає кваліфікації виключно як невиконання обов`язків, прямо передбачених законодавством. При цьому йдеться лише про обов`язки, які стосуються забезпечення належних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №643392 від 22.10.2024 вказано, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо доньки, а саме: не забезпечила належні умови проживання та не доглядає за нею.
У даному випадку донька ОСОБА_1 перебуває на обліку як дитина-сирота та дитина, позбавлена батьківського піклування. Водночас у матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення належного соціального супроводу цієї сім`ї, надання їй допомоги, зокрема спрямованої на працевлаштування або подолання складних життєвих обставин. Крім того, суду не надано жодних доказів, які б підтверджували матеріальний стан ОСОБА_1 . За таких обставин висновки поліцейського про наявність умислу в діях ОСОБА_1 ґрунтуються виключно на припущеннях і не підтверджені належними та допустимими доказами.
Тому, аналізуючи висновки інспектора поліції щодо неналежних умов проживання та догляд за донькою, суд зазначає, що не надано доказів на підтвердження вищезазначеного, в т.ч. від шкільних чи медичних закладів, акта з місця проживання, пояснень свідків.
Таким чином, висновки інспектора поліції містять припущення та не підтверджуються матеріалами справи.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».
У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, при відсутності достатніх і переконливих доказів скоєння адміністративного правопорушення та наявності вини ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП,
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ