Справа № 703/6714/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 листопада 2024 року близько 09 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме висловлювався у його бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та застосував фізичне насильство, що не завдало тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному та фізичному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, який він самостійно збудував, однак право власності на даний будинок зареєстроване за його матір`ю. За вказаною адресою він не зареєстрований. Має інше місце проживання. 09 листопада 2024 року жодних протиправних дій, у тому числі які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відносно свого батька ОСОБА_2 не вчиняв. Стверджував, що його батько ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого безпідставно викликає працівників поліції, з метою притягнення його до відповідальності за дії, які ним не вчинялися. Між ним та його батьками склалися не зовсім приязні відносини і вони протягом тривалого часу навіть не цікавляться та не бачаться з онуком, який є його сином.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що на даний час проживає у времянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а його син ОСОБА_1 у будинку за цією адресою. Вказаний будинок був побудований спільними зусиллями. ОСОБА_2 постійно конфліктує з ним та його матір`ю ОСОБА_3 з приводу будинку за вказаною адресою, що, на його думку, має на меті вижити їх з цього світу та заволодіти будинком. Так, 09 листопада 2024 року за вказаною адресою ОСОБА_2 почав конфлікт з приводу перебування різних предметів на території будинковолодіння, під час якого висловлювався у його бік нецензурною лайкою та кидався у його бік різними предметами.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні надала пояснення, які є аналогічними поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , та підтвердила, що дійсно 09 листопада 2024 року її та ОСОБА_2 син ОСОБА_1 виражався у бік батька нецензурною лайкою та кидав у її та останнього бік різні предмети.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Незважаючи на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №024573 від 14 листопада 2024 року; даними рапорту працівника поліції відділу поліції № Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку за №17539 від 09 листопада 2024 року; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 09 листопада 2024 року; даними рапорту інспектора СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Зубенка С.В. від 10 листопада 2024 року; даними рапорту старшого ДОП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Хомучинського О. від 14 листопада 2024 року; даними довідки про результати розгляду звернення громадянина від 14 листопада 2024 року; даними форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09 листопада 2024 року; усними поясненнями, які були надані під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_3 .

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв відносно потерпілого ОСОБА_2 протиправних дій, суддя не приймає до уваги, оскільки вони у повній мірі спростовуються відомостями, які викладені у вищевказаних письмових доказах та поясненнями потерпілого і свідка.

За таких обставин, суддя розцінює зазначені доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 виключно як спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена повністю.

Як визначено ч.1 ст.173-2 КУпАП (в редакції, чинній до 19 грудня 2024 року) вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідності ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, приймаючи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.173-2, ст.283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Сміла 21081100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023753 код класифікації: 21081100).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Ігнатенко