Справа№464/7401/24
пр.№ 3/464/39/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУАП,

у с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 022483 від 24.10.24., складеного ст. інспектором ДОП СВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, «Станішевський А.Ю. 22 жовтня 2024 року о 22.40 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці по вул.Стрийська,35 в м.Львові, висловлювався нецензурною лексикою на адресу працівників поліції, чи порушив громадський порядок і спокій громадян, кричав».

Дослідивши докази по справі, суддя дійшов наступного висновку.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Диспозицією ст.173 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Матеріали вказаного протоколу про адміністративне правопорушення надійшли до суду без опису.

Протокол про адміністративне правопорушення, який не містить запису про наявність свідків (у відповідній графі міститься запис рапорт УПП, що відсутній у справі) чи потерпілих та до якого долучено лише виклик зі служби 102, що стосується оформлення матеріалів ДТП і перевірки транспортного засобу на наявність вибухонебезпечних предметів, та акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів з довідкою про категорію таких за № 500, копії паспорта ОСОБА_1 з письмовими поясненнями від 23.10.24. із зазначенням про ст.63 Конституції України, за умови відсутності рапортів працівників поліції, письмових пояснень свідків чи тих же працівників поліції, відеозаписів з нагрудних камер поліцейських тощо не є безумовними та достатніми доказами, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, а є односторонніми актом службової особи працівника поліції.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження об`єктивною сукупністю доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтований сумнів.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в суді вину свою заперечив, зазначаючи, що дійсно був учасником ДТП, саме працівники поліції, які прибули на місце, хамили, без поваги ставились до нього.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений у ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУАП.

Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247,ст.ст.283,284 КУАП,

п о с т а н о в и л а:

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО