Справа № 283/2504/24
Провадження №3/283/29/2025
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2025 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич В.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліціїпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №162037 від 30.10.2024, 29 жовтня 2024 року о 23 годині 30 хвилин на 95 км + 800 м траси М07, в с. Українка Коростенського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Cherry», д.р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нечітка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП свідки для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не залучалися.

Постановою судді Малинського районного суду від 03.12.2024 адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення було повернуто для належного оформлення до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, з тих підстав, що ОСОБА_1 неодноразово викликався в судові засідання за адресою місця проживання (адресою реєстрації), зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, проте жодного разу не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, оскільки судові повістки йому вручені не були.

На виконання постанови суду інспектором роти №1 батальйону УПП в Житомирській області Олексієм Кравчуком було складено рапорт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (раптова смерть), тому просив припинити розгляд справи.

27.12.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_2 (сина ОСОБА_1 ), в якій він заперечив проти закриття провадження по справі у зв`язку зі смертю батька, факт якої підтвердив копією свідоцтва про смерть, та наполіг на повному розгляді справи та закритті провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість продовжити розгляд справи після смерті особи, відносно якої складено протокол, з метою його реабілітації. Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, з огляду на відсутність норм, що визначають правила продовження розгляду справи після смерті особи, відносно якої складено протокол, до внесення змін до чинного законодавства, суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосувати аналогію процесуального закону і продовження розгляду справи після смерті особи, відносно якої складено адміністративні матеріали, провести за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Відповідно до ухвали від 16.01.2019 у справі № 761/33482/16-к, ККС ВС було зроблено висновок, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли його продовження є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави для притягнення її до кримінальної відповідальності і призначення їй покарання.

Отже, закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України здійснюється лише у випадку, якщо судом встановлено сукупність відповідних умов: 1) смерть підозрюваного, обвинуваченого, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю; 2) відсутність заяв про необхідність реабілітації померлого.

У той же час чинне процесуальне законодавство не визначає перелік осіб, які можуть звернутися із заявою про реабілітацію померлого.

У постанові ККС ВС від 20.11.2019 року у справі № 204/6034/16-к було зазначено, що у правовій науці та правозастосовній практиці під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Системний аналіз наведених положень свідчить, що кримінальний процесуальний закон не містить прямої вказівки на те, хто може вимагати продовження провадження з метою реабілітації померлої особи. Статтею 525 КПК України визначено, що близьким родичам обвинуваченого, який помер, надається право подавати заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, якщо це необхідно для його реабілітації. Тобто звертатися із заявою про продовження провадження з метою реабілітації померлого також мають право його близькі родичі.

З врахуванням заяви сина особи, відносно якої складено протокол, застосовуючи аналогію, суд вважає за необхідне провести повне дослідження доказів з метою встановлення обставин та наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою дотримання об`єктивності та безсторонності розгляду справи про дату, час і місце судового засідання було повідомлено Малинський відділ Коростенської окружної прокуратури.

Прокурор Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, проводити розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, відеозаписи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом досліджено копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ 05.11.2024 складено актовий запис № 721.

З висновку експерта №119 від 13.01.2025 встановлено, що 31.10.2024 на 95 км автодороги М-07 виявлено автомобіль «Чері Амулет», д.р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого виявлено труп ОСОБА_1 без ознак насильницької смерті. Причиною смерті ОСОБА_1 стало гостре порушення мозкового кровообігу внаслідок гострого нетравматичного субдурального крововиливу, що підтверджується наявністю рідкої крові зі згортками, крововиливів в лівій скроневопотиличній ділянці, загальним об`ємом до 200 мл, що призвело до зупинки функцій ЦНС, серцевої діяльності, дихання.При судово-медичному дослідженні трупа не виявлено тілесні ушкодження. Смерть настала не більше ніж за добу до моменту дослідження трупа в морзі. При судово-токсикологічному дослідженні у крові етиловий спирт не виявлено.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 матеріалах справи містяться:

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився, ОСОБА_1 від підпису в акті огляду відмовився;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.10.2024, згідно з яким огляд ОСОБА_1 не проводився;

-рапорт поліцейського взводу 2 роти 2 БУПП в Житомирській області ДПП Руслана Неборачко, з якого встановлено, що 29.10.2024 близько 23 год. 42 хв. отримано виклик «ДТП без травмованих», а/д М-07 95 км с. Українка. По прибуттю на місце виклику було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Cherry Amulet», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, здійснив стоянку автомобіля у смузі для руху, яка має одну смугу для напрямку руху, створив перешкоду для руху транспортному засобу «DAF» н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до ДТП, під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився. В подальшому на водія ОСОБА_1 складено протокол за ст.124 КУпАП за порушення п.п.15.10 ПДР України та складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Транспортний засіб залишено на місці події без порушень ПДР, водія відсторонено від керування т.з.;

-наявні в матеріалах справи в опечатаному конверті оптичні носії інформації 2 DVD-диски, на яких містяться відеозаписи, з яких встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на сидінні водія автомобіля без ознак свідомості; жодних активних дій зі сторони ОСОБА_1 , зокрема, розмови, ходи і т.п., на відеозаписах не зафіксовано.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС № 463/1352/16-а від 08.07.2020).

В даному випадку суду не надано належних доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Перебування особи за кермом автомобіля, двигун якого вимкнений, жодним чином не доводить факту керування таким автомобілем.

Крім того, стан ОСОБА_1 , який зафіксований на відеозаписах, з урахуванням висновку судово-медичної експертизи трупа №119, свідчить про те, що суть правопорушення, зазначена у протоколі, не відповідає дійсності. Адже з відеозапису є очевидним те, що ОСОБА_1 через свій стан не рухався, не говорив, а відтак, поліцейський не міг встановити у ОСОБА_1 порушення мови та нечітку ходу як ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, є очевидним і той факт, що за своїм станом ОСОБА_1 не міг об`єктивно сприймати дійсність, усвідомлено висловлювати свою позицію, а тому фіксація працівником поліції у протоколі факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння є безпідставною.

За таких обставин суд вважає, що складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді згідно із ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частин 2-4 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП судом було встановлено факти, які потребують реагування.

Зокрема, як зазначено вище, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162037 від 30.10.2024, поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Неборачком Русланом Миколайовичем зазначено суть правопорушення, яка не відповідала дійсності.

По друге, поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виявивши водія ОСОБА_1 у безпорадному стані, не вжили заходів щодо надання йому медичної допомоги, в тому числі і шляхом виклику медичної допомоги на місце події.

По третє, поліцейські залишили ОСОБА_1 у безпорадному стані на місці події в нічний час, в холодну пору, поза межами населеного пункту, відкотивши автомобіль разом з ОСОБА_1 за межі проїзної частини, де в подальшому він був виявлений без ознак життя.

На думку суду, встановлені обставини підлягають детальному вивченню керівництвом УПП в Житомирській області з метою вжиття заходів щодо проведення службового розслідування на предмет дотримання вказаними вище працівниками поліції вимог відомчих нормативно-правових актів, Закону України «Про Національну поліцію», а також недопущення в подальшому подібної поведінки особового складу УПП.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст. 247, ст..ст. 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити керівнику Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП (10013, м. Житомир, вул. Покровська, 96) для вжиття заходів щодо проведення службового розслідування на предмет дотримання старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та старшим лейтенантом поліції Кравчуком Олексієм Геннадійовичем вимог відомчих нормативно-правових актів, Закону України «Про Національну поліцію» при виконанні службових обов`язків 29-30 жовтня 2024 року у складі екіпажу Граніт 207.

Про вжиті заходи необхідно повідомити суд у місячний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. М. Хомич