Провадження № 3/643/459/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який працює пекарем-кондитером в ТОВ «Крендель», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

12 жовтня 2024 року о 16-26 годині водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Владислава Зубенка, 25, керував транспортним засобом (електричний мопед) Forte Unicorn-EV з потужністю двигуна 2,8 кВт, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, тим самим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні 12 грудня 2024 року зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до протоколу серії ЕПР1 №149088 від 12 жовтня 2024 року, не визнає. Пояснив, що він їхав з магазину «Сто пудов», розташованого по вул. Гвардійців-Широнінців в м. Харкові. Працівники патрульної поліції під`їхали до нього та зупинили, на що він, ОСОБА_1 , запитав їх, з яких підстав його зупинено. Зазначив, що поліцейські повідомили йому, що вбачають в нього ознаки алкогольного сп`яніння, попросили пред`явити документи, на що він, ОСОБА_1 , пояснив поліцейським, що ніяких документів у нього немає, позаяк на мопед не потрібна реєстрація. Пояснив, що вони знову запитали його, чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відповів, що він поспішає. Пояснив, що після цього він з поліцейськими попрямували до його, ОСОБА_1 , дома, позаяк він мешкає недалеко, за документами. Посилався, що їхати йому працівники поліції не дозволили, тому весь шлях додому він штовхав мопед. Приїхавши додому, він пред`явив поліцейським документи, після чого поліцейські запитали, чи не проїде він до медичного закладу для проходження огляду, на що він, відповів відмовою. Зазначив, що з поліцейськими він був не згоден, а тому відмовився від проходження огляду.

На запитання суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 уточнив, що він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, позаяк не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а працівники поліції незаконно здійснили зупинку керованого ним транспортного засобу.

На запитання суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомив, що зі скаргами на дії працівників поліції він не звертався. Пояснив, що прибувши до його, ОСОБА_1 , дому, він пред`явив працівникам поліції документи на транспортний засіб, на який не потрібні ані права, ані реєстрація, на що поліцейські запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження огляду, але він відмовився, позаяк це все було незаконно.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бережний О.Л. у судовому засіданні 12 грудня 2024 року посилався, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції безпідставно. Зазначив, що зупинивши ОСОБА_1 , працівники поліції запитали, де його номерний знак, на що ОСОБА_1 відповів їм, що він не потрібен. Після чого працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не назвавши навіть ознак такого сп`яніння. Пояснив, що ОСОБА_1 одразу погодився пройти огляд, але повідомив, що на місці зупинки транспортного засобу він його проходити не буде, проте згоден проїхати у медичний заклад, на що працівники поліції зазначили, що мопед треба буде залишити на місці зупинки. Пояснив, що ОСОБА_1 відмовився залишати мопед, позаяк його можуть вкрасти, тоді працівники поліції запропонували йому тягнути мопед додому. Зазначив, що протягнувши мопед додому, а це 1,5 кілометри, ОСОБА_1 зрозумів, що це все незаконно, і тому відмовився проходити огляд. В обґрунтування незаконності дій поліцейських захисник пояснив, що на цей транспортний засіб не потрібна державна реєстрація та наявність посвідчення водія. Посилався, що поліцейськими не було складено протокол стосовно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом без посвідчення водія та без державних номерних знаків, що констатує той факт, що зупинка була незаконною. Зазначив, що з відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, убачається, що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, він не має жодних ознак такого сп`яніння. Крім того, посилався, що мопед з потужністю 2,8 кВт, не є транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП. З огляду на викладене, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положеннями пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з аналізу вказаної норми Закону, вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, містить декілька кваліфікуючих ознак, за наявності якої/яких, особі може бути інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою Закону може наступати за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Положеннями п. 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з пунктами 3, 4 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до пункту 7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі за текстом Порядок), поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Вимогами статті 266 КУпАП та пункту 2.5 ПДР України на водіїв покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Причини, з яких водій ОСОБА_1 відмовився виконати вимогу працівника поліції про проходження ним огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.

Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

- відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149088 від 12 жовтня 2024 року;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Drager Alcotest 6820», який проводився у зв`язку з виявленими в ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, огляд не проводився, у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, ОСОБА_1 12.10.2024 відмовився від проходження огляду в КНП ХОР «ОКНЛ», розташованому за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А;

- рапортом поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Юрія Мілушина від 12 жовтня 2024 року, зі змісту якого убачається, що 12.10.2024 в складі екіпажу 5005 під час патрулювання Салтівського району, близько 16-30 години за адресою: м. Харків, вул. Владислава Зубенка, 25, було виявлено транспортний засіб, незареєстрований в установленому законом порядку під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було зафіксовано на відео з бодікамер 471184, 472235. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. Транспортний засіб ОСОБА_1 - Forte Unicorn-EV, був припаркований без порушень ПДР України, а водія було попереджено про відповідальність за керування до повного витверезіння;

- відеозаписами з бодікамер поліцейських 471184, 472235 до протоколу серії ЕПР1 №149088 від 12 жовтня 2024 року, на яких зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , спілкування працівників патрульної поліції з водієм, перевірку працівниками поліції документів, наданих водієм ОСОБА_1 , відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, яка є чіткою та недвозначною, ознайомлення водія ОСОБА_1 з його правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно водія ОСОБА_1 , надання водієм ОСОБА_1 письмових пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення;

- відеозаписом з відеореєстратора 70маі Smart Dash Cam 1S-d09 /34), на якому зафіксовано рух транспортного засобу Forte Unicorn-EV та його зупинку.

- згідно з Сертифікатом відповідності транспортний засіб Forte Unicorn-EV, ідентифікаційний номер КТЗ (VIN) НОМЕР_2 , номер сертифіката відповідності UA.010/16462-24, виданим 08.08.2024, є колісним транспортним засобом з електричним типом двигуна, номінальною максимальною потужністю 2,8 кВт. У сертифікаті зазначено, що цей колісний транспортний засіб може бути зареєстрований і/або допущений до участі у дорожньому русі без виконання подальших процедур затвердження.

Як убачається з доданих до протоколу відеозаписів з бодікамер поліцейських, зупинивши транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , працівник патрульної поліції одразу запитує останнього, де державний номерний знак транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відповідає, що на даний транспортний засіб не передбачена реєстрація. Зафіксовано, як працівник поліції запитує ОСОБА_1 , яка потужність двигуна зазначеного транспортного засобу, та прохає пред`явити реєстраційні документи на транспортний засіб (інтервал відеозапису: 16:26:18-16:26:33). Відтак посилання сторони захисту, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпідставною та незаконною спростовується відеозаписами до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд зважає, що незгода водія з причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.

Що стосується посилань захисника на те, що мопед з потужністю 2,8 кВт не є транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП, то суд керується таким.

Відповідно до п. 1.10. ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

За приписами п. 2.4 а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР.

Відповідно до пункту 2.9 в) розділу 2 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів №511 від 20.05.2009 затверджено нову редакцію Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ №340 від 08.05.1993, та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема, мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно із Законом України від 17.11.2008 №586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Відтак, з 01.01.2010 в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові у справі №310/4817/17 (2-а/310/156/17) від 27.12.2019.

Крім того, відповідно до п. 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій: зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з п.3 Положення керувати мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» містить визначення електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Також у згаданому вище Законі наведено визначення низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Відповідно до п. 1.10 ПДР транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 5 ч. ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Аналіз вказаних норм вказує на те, що колісний транспортний засіб із будь-якою потужністю двигуна відноситься до категорії електричних колісних транспортних засобів, яка є складовою більш широкого поняття - транспортні засоби. Тобто, електроскутер, електромопед із будь-якою потужністю двигуна є транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 керував електричним колісним транспортним засобом «Forte Unicorn-EV», який обладнаний сидінням, призначений для перевезення людей та приводиться в рух за допомогою електродвигуна, а тому такий є транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП, а відтак ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

З наведених вище підстав суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що зупинка керованого ОСОБА_1 транспортного засобу працівниками патрульної поліції була здійснена безпідставно, позаяк, як це убачається з відеозаписів з бодікамер поліцейських, керований ОСОБА_1 транспортний засіб було зупинено з підстав відсутності відомостей про реєстрацію такого транспортного засобу у встановленому законом порядку. У свою чергу, як це зазначалося судом вище, згідно із Законом України від 17.11.2008 №586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Що стосується посилань захисника на те, що працівниками патрульної поліції не було зазначено ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 , до суд зважає на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149088 від 12.10.2024 такі ознаки зазначені, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. У графі протоколу «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)» міститься підпис ОСОБА_1 . Крім того, ознаки алкогольного сп`яніння зазначені працівниками патрульної поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з якими, у ОСОБА_1 12.10.2024 у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Щодо посилань захисника на те, що з відеозаписів з бодікамер поліцейських убачається, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння, суд зважає на таке.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів, є його дискреційними повноваженнями.

У даному випадку працівники поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 дійшли висновку, що він може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

З приводу доводів захисника про те, що з відеозапису убачається, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, то суд вважає такі доводи сторони захисту суб`єктивним сприйняттям обстановки, що склалася. Крім того, суд такі посилання захисника сприймає як спосіб захисту, направлений на уникнення правопорушником відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Ураховуючи викладене, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За правилами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП ураховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Оцінивши обставини вчиненого правопорушення, враховуючи особу порушника, суд вважає, що є підстави для застосування адміністративного стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосування до ОСОБА_1 такого стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з довідкою, виданою інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Віталієм Тарасенко, відповідно до облікових даних ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не мала, не може бути застосовано.

З урахуванням викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд вирішує питання про стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 248, 251, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя : Я.Ю. Семенова