Справа № 488/5688/24
Провадження № 3/488/134/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва Торжинська Т.В., при секретарі Коваль А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, військовослужбовця,

- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17.12.2024 року до Корабельного районного суду м.Миколаєва надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

До протоколу додано: відеозапис з нагрудної камери БК 474703, 470038, акт огляду на стан сп`яніння, висновок КНП МОЦПЗ МОР щодо результатів медичного огляду, довідка УПП щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 не погодився зі складеним відносно нього протоколом за ч. 1 ст.130 КУпАП. За доводами останнього, у день подій складання даного протоколу, алкогольних напоїв він не вживав, ознак сп`яніння не мав, огляд на місці, на вимогу поліцейських після допущеної ним дорожньо-транспортної пригоди, погодився пройти, але останній став неможливий через несправність приладу, використовуваного поліцейським, а тому був змушений пройти огляд у медичному закладі, в той же час вважає, що застосований лікарем технічний прилад також не може вважатися належним оглядом, адже відсутні дані про його відповідність технічним характеристикам, відповідне калібрування, повірка, тощо, а тому не згоден з проведеним лікарем оглядом, в той час як зразки біологічного середовища у нього відібрано не було.

Окрім того підтвердив позицію, висловлену у його письмових запереченнях, що огляд на стан сп`яніння здійснений невстановленим приладом, оскільки з акту огляду неможливо встановити серійний номер приладу, його модель, а сама роздруківка результату огляду відсутня.

За відсутності належних та допустимих доказів, просив провадження у справі закрити.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Так, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, ст.94 КПК України, оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив рішення (вирок, постанову, ухвалу).

Питання про визнання доказів недопустимими вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.89 КПК України) у кожному конкретному випадку залежно від характеру і наслідків порушень критеріїв допустимості. При цьому оцінка доказів передбачає їх відповідний аналіз у всій сукупності та взаємозв`язку (ст. 94 КПК України).

За диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду водія на стан сп`яніння та направлення для проходження такого огляду визначена положеннями ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

За вимогами вказаних нормативно-правових актів, огляду на стан сп`яніння, підлягають водії, що мають ознаки сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки водія за допомогою спеціальних технічних засобів, а у разі не згоди з його результатом чи незгодою щодо проведення такого огляду медичним закладом.

За вимогами п.8 р.ІІ згаданої Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно п.9 розділу ІІІ вищезгаданої Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає необхідне зазначити про таке.

Протокол, складений відносно ОСОБА_1 , виготовлений за допомогою портативного технічного приладу з виведенням чек-протоколу, який за своїми властивостями та якістю виконання не надає можливості збереження чіткості надрукованого тексту, що унеможлвило достеменне ознайомлення з його змістом на час розгляду справи та унеможливлює його використання як доказу по справі.

Копія даного протоколу, яка б була здійснена на час його виготовлення та забезпечила б можливість збереження зафіксованих у протоколі даних, до справи не додана.

При цьому, саме протокол про адміністративне правопорушення відповідно до чинного законодавства України (ст. 256) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення та дані про потерпілих.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011[2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, а також положень ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як і з нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

При цьому, Європейський суд висловив категоричну позицію щодо неможливості усунення недоліків протоколу судом, зазначивши останнє порушенням рівності учасників процесу. Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з наведеного, при розгляді справи, суд обмежений лише тими обставинами, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, обов`язок щодо яких покладено Законом на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення та складає протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, з обставин про які зазначено вище, зокрема властивості застосованої техніки та друкарських матеріалів, які не дозволяють тривале збереження достатньої для ознайомлення зі змістом документа якості тексту, суд позбавлений можливості встановити обвинувачення, яке висунуте особі у даній справі та здійснювати її розгляд в межах такого обвинувачення.

Всі інші докази, спрямованістю яких є доведення висунутого обвинувачення, мають оцінюватись зі змістом такого обвинувачення.

Лише зі змісту відеозапису, доданого до протоколу, можна припустити, що обвинувачення ОСОБА_1 зводиться до керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, дані про що підтверджено за результатами огляду, проведеного лікарем медичного закладу.

При цьому слід зауважити про таке. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

В той же час, на спростування доводів ОСОБА_1 щодо відсутності даних про належні технічні характеристики застосованого до нього приладу для проведення огляду на стан сп`яніння, не надано жодних доказів, при тому, що доведення вини покладається саме на уповноважену особу, якою висунуто обвинувачення (складено протокол), а суд не може перебирати на себе функцій обвинувача.

З огляду на положення ст. 62 Конституції України, такі припущення мають трактуватись на користь особи, відносно якої висунуто обвинувачення.

Окремо слід зазначити і про слушність доводів ОСОБА_1 про відсутність у справі і направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, що з урахуванням вимог п.8 розділу ІІ згаданої Інструкції є обов`язковим та включає певний перелік даних за закріпленою формою, що є додатком до згаданої інструкції, а відсутність останньої, порушення процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння, та як наслідок, його недійсність за імперативними вимогами ч.5 ст.266 КУпАП.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги лише можливість припущення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення за наведених вище обставин, та відсутність допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає необхідним провадження у даній справі закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, ст. 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена через Корабельний районний суд до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Торжинська