справа № 947/58/25
провадження № 3/947/36/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом від 10.12.2024 року, які надійшли з відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючого посаду виконувача обов`язки директора Відокремленого структурного підрозділу «Одеський фаховий коледж комп`ютерних технологій Одеського державного економічного університету», у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2024 року, головний спеціаліст Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 , керуючись статтями 254, 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, склала цей протокол про те, що: до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла заява голови громадської організації «Міжрегіональна правозахисна група «Захист» Максима Каралкіна щодо стверджуваного порушення працівниками Відокремленого структурного підрозділу «Одеський фахових коледж комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету» його права на інформацію.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що потерпілий 05.08.2024 звернувся до Коледжу із запитом, у якому просив надати інформацію про преміювання працівників Коледжу з 2022 року по теперішній час за кожен місяць вказаного періоду із зазначенням посади, ПІБ та суми преміювання кожного працівника.

У відповідь листом від 09.08.2024 № 237 за підписом виконувача обов`язки директора Коледжу ОСОБА_3 потерпілому було відмовлено у наданні запитуваної інформації.

З такою відповіддю, потерпілий не погоджується та вважає, що Коледжем порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З метою повного та всебічного з`ясування зазначених у заяві обставин до Коледжу було направлено лист регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Одеській області (далі-регіональне представництво) від 06.09.2024 з проханням повторно розглянути запит потерпілого від 05.08.2024 відповідно до вимог Закону та з урахуванням наданих у листі роз`яснень.

Зі змісту отриманої відповіді від виконувача обов`язків директора Коледжу ОСОБА_3 від 27.09.2024 вбачається, що при повторному розгляді запиту потерпілого ОСОБА_4 залишається на своїй позиції щодо відмови у наданні інформації через невідповідність цього запиту вимогам діючого закону.

Унаслідок чого, листом регіонального представництва від 03.12.2024 було запрошено виконувача обов`язки директора Коледжу ОСОБА_1 до регіональної громадської приймальні Уповноваженого в Одеській області на 10.12.2024 о 11:00 для надання обґрунтованих пояснень щодо вказаного порушення Закону. Запрошення було направлено на поштову адресу Коледжу та продубльовано на офіційну електронну адресу Коледжу.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що зі змісту отриманої відповіді від виконувача обов`язків директора Коледжу ОСОБА_3 від 27.09.2024, при повторному розгляді запиту потерпілого ОСОБА_4 залишається на своїй позиції щодо відмови у наданні інформації, а тому вбачаються порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо ненадання відповіді на скаргу потерпілого, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-З Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес.

У статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закону) наведено перелік розпорядників публічної інформації, на яких поширюються норми Закону. При цьому кожний визначений Законом розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Так, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

Таким чином, у розумінні Закону Коледж є розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з частиною п`ятою статті 6 Закону не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Вказані положення кореспондуються із абзацом другим частини третьої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», якою встановлено, що не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, доступ до інформації щодо володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном (коштами), про використання, розпорядження бюджетними коштами та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали ці кошти або майно не може бути обмежено відповідно до Закону.

Отже, зі змісту листів Коледжу від 09.08.2024 та від 27.09.2024 вбачається неправомірна відмова в наданні інформації потерпілому.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особу, яка вчинила правопорушення, виявлено 10.12.2024 року о 11:15. Правопорушення вчинене 27.09.2024 за місцем роботи Відокремленого структурного підрозділу «Одеський фаховий коледж комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету», який знаходиться за адресою: вул. Академіка Корольова, 5/2, м. Одеса, Одеський район, Одеська область, 65009.

У супровідному листі вих. № 76130.4/53 від 11.12.2024 року представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Попової М. зазначено, що, розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності, у залежності від встановленого, суд має право прийняти рішення про винність чи невинність осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності, і тільки після розгляду справи по суті приймати відповідне рішення про відмову у накладенні на винного адміністративного стягнення, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав письмові пояснення, в яких зазначив про наявність підстав для закриття адміністративної справи за ст. 38 КУпАП, так як минули строки для адміністративної відповідальності, та це правопорушення не є триваючим. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП були передані на розгляд судді Літвінової І.А. 01.01.2025 року, тобто після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як свідчить аналіз практики застосування судами ст. 212-3 КУпАП у 2016 році ГО «Платформа прав людини» м. Київ по такій категорії справ апеляційні суди, розглядаючи питання щодо оцінки триваючого/нетриваючого правопорушення в місцевих судах дотримуються однієї думки така практика є хибною і у випадку визнання правопорушення триваючим в 1-й інстанції скасовували такі рішення. А новим рішенням закривали провадження через сплив строків накладення адміністративних стягнень.

Так, Постановою Апеляційного суду Харківської області від 29.03.2016 було скасовано вищезазначену Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Серед підстав друга інстанція зазначила:

«З огляду на те, що відповідь розпорядника інформації на запит не є проміжною, а є остаточним рішенням про відмову у наданні інформації особі, яка її запитувала, очевидним є те, що правопорушення, про яке йдеться у протоколі є саме неправомірною відмовою в наданні інформації та характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме 12 серпня 2015».

В Постанові Апеляційного суду Чернігівської області від 10.05.2016 з питання триваючого правопорушення містяться наступні висновки:

«З матеріалів справи встановлено, що на звернення від 29 грудня 2015 року голови громадської організації «Народна рада Борзнянського району» за підписом в.о. голови РДА ОСОБА_1 була надана в той же день, а саме 29 грудня 2015 року. Отже, правопорушення фактично було вчинено 29 грудня 2015 року, а стягнення на особу було накладено 05 квітня 2016 року, тобто по закінченню трьохмісячного строку.

Так, у листі Міністерства Юстиції України від 02.08.2013 року N 6802-0-4-13/11 зазначено, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення, проте в теорії адміністративного права триваючим визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку».

Практика Верховного суду по цій категорії справ відсутня.

Враховуючи, що ОСОБА_1 надав відповідь на запит від 06.08.2024 року 09.08.2024 року, таке правопорушення не можна вважати триваючим, а отже строки для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є такими, що сплинули.

Відповідно до Узагальнення науково консультативного висновку Науково-консультативної Ради при Вищому адміністративному суді України за підписом ученого секретаря НКР при ВАСУ Смоковича М.І., ученого секретаря секції загальної теорії адміністративної юстиції НКР при ВАСУ ОСОБА_5 , ученого секретаря секції адміністративного права НКР при ВАСУ ОСОБА_6 , під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, винність особи не встановлюється.

З підстав закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження по цій адміністративній справі підлягає закриттю без встановлення винності/невинності особи у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 221, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Літвінова І. А.