Єдиний унікальний номер 719/76/25
Номер провадження 3/719/63/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Цицак В.Л., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 січня 2025 року о 22 год. 15 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на відстані 15000 метрів до лінії державного кордону в адміністративних межах м.Новодністровськ, Дністровського району, Чернівецької області, вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме під час перевірки документів, що посвідчують особу, та військово-облікових документів відмовився надати їх, після чого вдався до втечі, в ході переслідування був затриманий, чим порушив вимоги п. 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998р. № 1147 та п. 12 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України; зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення не надавав. Протокол підписано особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується відміткою в протоколі ЗхРУ №150576 від 04.01.2025р., в судове засідання не з`явився; жодних заяв чи клопотань до судового засідання не подавав.

У ч. 2 ст. 268 КУпАП передбачено випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою, однак ці випадки не поширюються на ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що розгляд матеріалів, що надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП слід провести у відсутності останнього за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 22 Закону України «Про державний кордон України», п. 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147 (надалі - Положення), з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

Відповідно до п. 8 Положення громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Документами, що посвідчують особу, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та підпункту 1 п. 2 Положення є паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України; посвідчення водія; посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; посвідка на постійне проживання; посвідка на тимчасове проживання; картка мігранта; посвідчення біженця; проїзний документ біженця; посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Згідно з п. 10 Положення особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

У п. 11 Положення передбачено, що з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України «Про Державну прикордонну службу України» та «Про дорожній рух» у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

Зупинка транспортного засобу здійснюється: уповноваженими особами органів Національної поліції - у встановленому порядку; уповноваженими особами Державної прикордонної служби, а також членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону: наземного - із застосуванням диска з червоним світлоповертачем або рукою, що вказує на цей транспортний засіб; водного - сигналами відповідно до Міжнародного зводу сигналів (лоції Чорного та Азовського морів на води України) або місцевих правил плавання для малих, спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді.

Водій (капітан, судноводій) повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки, а також: подати для перевірки документи, що посвідчують особу водія (капітана, судноводія) і пасажирів (членів екіпажу), та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон); дати можливість оглянути транспортний засіб і перевірити номери його агрегатів.

Згідно з п. 15 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право здійснювати на підставах та в порядку, встановлених законодавством, візуальний огляд осіб, речей, товарів (вантажів), транспортних засобів (поверхнева перевірка), а так само особистий огляд затриманих осіб та огляд і, в разі потреби, вилучення речей, що можуть бути речовими доказами або заподіяти шкоду життю і здоров`ю людини.

У ч.ч. 5, 6 ст. 21-7 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що поверхнева перевірка речей та/або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речей та/або транспортного засобу або візуального огляду вмісту особистих речей, салону, багажника, підкапотного простору транспортного засобу та вантажів (товарів та інших предметів), що переміщуються у такому транспортному засобі, без втручання в їх конструктивні особливості та без порушення цілісності пакування. Під час поверхневої перевірки військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України мають право вимагати відкрити сумку, рюкзак, портфель, мішок чи інші засоби переміщення речей, капот, кришку багажника та/або двері салону транспортного засобу, показати вміст кишень одягу особи, стосовно якої проводиться перевірка, а особа зобов`язана показати, відповідно, вміст особистих речей, кишень, надати доступ до конструктивних елементів транспортного засобу, забезпечити відкриття капоту, кришки багажника та/або дверей транспортного засобу, причепу, вантажу (контейнера).

Відповідно до п. 12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Із письмових поясненнях ОСОБА_1 від 05.01.2025р. вбачається, що, в`їжджаючи із членами сім`ї у контрольований прикордонний район, між ОСОБА_1 та працівниками поліції і прикордонної служби виникли непорозуміння в ході перевірки документів, що посвідчують особу останнього, та перевірки і огляду його транспортного засобу. При цьому, згідно вищезгаданих письмових пояснень ОСОБА_1 , не дочекавшись дозволу уповноважених працівників, покинув місце події.

В подальшому, в ході переслідування ОСОБА_1 був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в адміністративних межах АДРЕСА_2 , що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 04.01.2025р.

Інших пояснень по суті вчиненого особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на час розгляду справи в суді не подавав.

Таким чином, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №150576 від 04.01.2025р., протоколом про адміністративне затримання від 04.01.2025р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.01.2025р. Зважаючи на наявні у матеріалах справи письмові пояснення та інші письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, у зв`язку з чим за скоєне він повинен нести відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність винного не встановлено. Майнова шкода, вчиненим адміністративним правопорушенням, не заподіяна.

Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його поведінку до та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність винного, відсутність майнової шкоди, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 185-10 КУпАП, оскільки такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 38, 40-1, 221, 245, 251, 256, 276, 277, 280, 283-285, 294, 299, 300, 303, 307-308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок), на користь держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення такої постанови. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: