ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/247/25

15 січня 2025 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Снітчук Р. М. розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Під час проведення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 перевірки 01 січня 2025 року виявлено недбале ставлення військової службової особи капітаном ОСОБА_1 до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Зокрема, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , належним чином не виконував свої службові обов`язки за посадою, внаслідок чого, рапорт щодо самовільного залишення військової частини 27.12.2024 року військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 був ним наданий командиру військової частини НОМЕР_1 не своєчасно, лише 31.12.2024 р., що призвело скерування довідки доповіді на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 із запізненням та негативно вплинуло на стан військової дисципліни та правопорядку, належне здійснення обліку військовослужбовців, які здійснили самовільне залишення військової частини, їх розшуку, чим порушив положення Військової присяги, ст. 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1.2 наказу Міністерства оборони України №604, бойових розпоряджень Головокомандувача ЗС України №18159.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, винним себе визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язковою не визнана.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення стверджується зібраними та дослідженими у справі письмовими доказами. Зокрема, фактичними даними, встановленими протоколом про військове адміністративне правопорушення ЛВР №4 від 02 січня 2025 року, витягом з наказу №281 від 18.12.2024 р. по стройовій службі, рапортом ОСОБА_1 про призначення службового розслідування від 3012.2024р., доповіддю про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 від 30.12.2024 р., письмовими поясненнями військовослужбовця ОСОБА_1 від 02.01.2025 р., письмовими поясненнями військовослужбовців ОСОБА_4 від 01.01.2025 р., ОСОБА_5 від 31.12.2024 р., ОСОБА_6 від 31.12.2024 р., письмовою заявою самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про визнання своєї вини.

Разом із тим Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Із письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 встановлено, що він 27.12.2024 р. 0 20 год. 30 хв. повідомив в усній формі чергового. Несвоєчасне подання рапорту про факт самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 було зумовлене великим обсягом покладених на нього обов`язків, відсутністю електрозабезпечення в період з 26 по 28 грудня 2024 р., відсутністю оргтехніки та належного мобільного зв`язку. Умислу порушувати військову дисципліну, недбало виконувати покладені обов`язки військової служби не мав.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, його щире каяття, визнання та усвідомлення своєї вини, позитивну характеристику за місцем несення служби, а також характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи наведене, з метою попередження вчинення нових адміністсративних правопорушень, виховного впливу на особу, яка вчинила адміністративне правопорушененя та інших осіб, для досягнення дієвості цілей і завдань судочинстав, вважаю не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення та обмежитись усним зауваженням, яке буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 22, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області.

СуддяР. М. Снітчук