Справа №461/9938/24
Провадження №3/461/49/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Панасюк А.В., за участі представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 02.03.2021, виданий органом 6190, запис №154

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України -

в с т а н о в и в :

громадянин ОСОБА_2 05.03.2023 о 11:57 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ввіз на територію України, в якості гуманітарної допомоги, без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, транспортний засіб марки «KIA», модель «SORENTO», номер кузова НОМЕР_2 , на підставі гарантійного листа військової частини НОМЕР_3 №216/1088 та Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено, що одержувачем транспортного засобу є військова частина НОМЕР_3 .

Листом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01.10.2024 №17/8/6-3884 на Львівську митницю повідомлено про те, що факт отримання товару гуманітарної допомоги (транспортного засобу марки «KIA», модель «SORENTO», номер кузова НОМЕР_2 ) не підтверджений, а також повідомлено, що гарантійний лист на ввезення даного транспортного засобу військовою частиною НОМЕР_3 не надавався.

Таким чином, ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення такого документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся про судове засідання шляхом скерування судових повісток на його поштову адресу.

Відповідно до ст.526 МК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи.

Окрім того, слід зазначити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. вважав вину ОСОБА_1 доведеною повністю, оскільки в його діях наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України, просив визнати його винним та визначити міру стягнення.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.

Згідно зі ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.489 МК України та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

Згідно з ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №1530/20900/24 від 29.11.2024; даними, що містяться у гарантійному листі військової частини №216/1088; декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_3 ; листом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01.10.2024 №17/8/6-3884нт; листом командира ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_4 ; службовими та доповідними записками; інформацією з АСМО Інспектор.

Таким чином, вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки останній перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Санкція ч.1 ст. 483 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил без його конфіскації.

Відповідно до службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Львівської митниці щодо вартості предметів (транспортних засобів) від 25.11.2024 №15/15-02/45891, вартість транспортного засобу марки «KIA», модель «SORENTO», номер кузова НОМЕР_2 становить 2500 євро, що станом на 05.03.2023 згідно з курсом НБУ відповідає сумі 96961,75 грн.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 483,519, 524, 526, 527, 528 МК України, ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 48480 (сорок вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн. 88 коп., без конфіскації даного товару.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Зубачик Н.Б.