Справа №: 302/45/25 3/302/44/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.2 КУпАП, за протоколом серія ЗхРУ № 023066 від 22.12.2024, який складений старшим бойовим медиком відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_1 , стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий органом 1246 від 06.08.2022, непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, РНОКПП НОМЕР_3 , номер телефону: НОМЕР_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно зазначеного протоколу, а також протоколу адміністративного затримання від 22.12.2024, які подані в справу, 22 грудня 2024 року близько 10 год 30 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» спільно з прикордонним нарядом «Адміністративно- оперативна група» та офіцером прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д.н.п. Яблунівка) в межах контрольованого прикордонного району на ок.н.п. Торунь (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) було виявлено та затримано гр.України ОСОБА_2 , який спільно з гр.України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб з фіксацією порушення вимог статей 9, 12 ЗУ «Про держаний кордон України».

Ці дії ОСОБА_2 працівник прикордонної служби кваліфікував за ст.204-1 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про таке повідомлявся належно, про що є підтвердження у справі у виді довідки про доставку СМС- повідомлення.

Суд зазначає, що з огляду на практику, викладену в рішенні ЄСПЛ, зокрема у справі «Пономарьов проти України», заява N 3236/03, п.41, від 03.04.2008 сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain) від 07.07.1989).

Враховуючи практику викладену в рішеннях ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає необхідним провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 .

Суд констатує, що посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не дотрималась положень статті 277 ч.2 КУпАП щодо доставки особи до суду для розгляду справи зазначеної категорії протягом доби у зв`язку з її затриманням. Адже протокол складено і здійснено затримання особи 22.12.2024, а матеріали справи про адміністративне правопорушення подані в суд 10.01.2025.

Оцінивши зміст протоколу, додані до нього матеріали, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю з огляду на таке обґрунтування.

Стаття 204-1 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за таке : перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищенаведених порушень.

Постановою КМУ № 1194 від 03.08.1998 із змінами і доповненнями передбачено, що Хустський район Закарпатської області є контрольованим прикордонним районом.

Згідно з Положенням про прикордонний режим, затв. пост. КМУ № 1147 від 27.07.1998 (із змін. і доп.) передбачено порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі. Цим же положенням передбачено, що прикордонна смуга це ділянка місцевості завширшки 5 км.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Працівниками прикордонної служби надані такі докази у справу як:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ЗхРУ № 023066 від 22.12.2024, який не підписаний ОСОБА_2 ;

- протокол про адміністративне затримання від 22.12.2024 року, який складений старшим бойовим медиком відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_2 затримано о 10 год 30 хв 22.12.2024 року на строк до 3 діб з метою з`ясування обставин правопорушення, 22.12.2024 року о 15 год 40 хв ОСОБА_2 звільнений;

- протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22.12.2024 року, згідно якого від ОСОБА_2 ніякі речі та документи не вилучалися;

- довідка про результати затримання 3-х гр.України на дільниці впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка складена старшим офіцером ПОРВ ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_5 , яка погоджена начальником ПОРВ ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 , від 22.12.2024 року, згідно якої в ході опитування ОСОБА_7 пояснив що, у зв`язку з скрутним становищем вирішив шукати варіанти незаконного перетину державного кордону України з метою працевлаштування в Республіці Чехія, декілька днів назад, переглядаючи мобільний додаток «Google Maps», вирішив прокласти собі маршрут руху з села Шаян до Республіки Румунія, після планування своїх дій запропонував разом незаконно перетнути державний кордон України своїм товаришам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на що останні погодились; 22.12.2024 року вищевказані особи вибули з місця проживання власним транспортним засобом громадянина ОСОБА_7 в напрямку населеного пункту Шаян, де мали залишити транспортний засіб, та вирушити в бік державного кордону України, того ж дня товариші були зупинені прикордонниками, під час первинного опитування вказані особи не змогли вказати чітку мету свого перебування в прикордонному контрольованому районі, а в подальшому, під чає фільтраційних заходів ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зізнались, що мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

Із змісту матеріалів справи видно, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведені жодним належним та допустимим доказами, адже посадовою особою не додано до матеріалів справи ні письмові пояснення свідків, ні відео-, аудіозаписи обставин правопорушення, в тому числі, які б фіксували визнання ОСОБА_2 та його товаришами намір незаконно перетнути державний кордон України.

В такому випадку Суд хотів би навести ситуацію, яка була на розгляді в Європейському Суді з прав людини у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року). Зокрема в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

Натомість ОСОБА_2 від підпису всіх протоколів відмовився, при особистому огляді ОСОБА_2 працівники прикордонної служби не вилучили жодні речі чи документи, які б могли були бути знаряддями чи засобами вчинення правопорушення. З обставин справи видно, що ОСОБА_2 перебував у контрольованому прикордонному районі з належними документами (мав при собі електронний паспорт громадянина України). Таке відповідає пункту 8 Положення про прикордонний режим. Посадовою особою не зазначено у протоколі, які саме положення законодавства, яке регулює прикордонний режим порушив ОСОБА_2 .

При цьому працівник прикордонної служби при затриманні особи грубо порушив вимоги чинного законодавства, а саме п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 вересня 2013 року № 898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046) та ст.263 ч.2 КУпАП, адже частина 2 статті 263 КУпАП встановлює загальне правило для затримки осіб, які зробили спробу незаконно перетнути державний кордон, строком до трьох годин для складення протоколу, і тільки в разі необхідності встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення діє спеціальне правило, що такий строк може бути продовжено до трьох діб. В протоколі про затримання ОСОБА_2 працівник прикордонної служби вказав необхідність для затримки першого з огляду на необхідність з`ясувати обставини правопорушення.

Відповідно до п.18 Розділу ІІІ Інструкції у разі затримання особи на строк до трьох діб посадові особи підрозділів з адміністративно-юрисдикційної діяльності (за відсутності таких - особи, визначені начальником органу (підрозділу) охорони державного кордону чи загону морської охорони) уживають заходів з з`ясування обставин правопорушення - опитування свідків правопорушення (за наявності), надсилання (за необхідності) наявних паспортних та інших документів на експертне дослідження, надсилання до компетентних органів України та/або іноземних держав відповідних запитів, а також інші заходи, що дають змогу підтвердити чи спростувати факт учинення особою порушення, зазначеного у складеному стосовно неї протоколі про адміністративне правопорушення, та інші передбачені законом заходи.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що такі заходи з з`ясування обставин правопорушення працівниками прикордонної служби не здійснювалися, адже до матеріалів справи не додано письмові пояснення свідків, не додано відомості про надсилання ними наявних паспортних та інших документів на експертне дослідження, надсилання до компетентних органів України відповідних запитів, чи здійснення ними інших заходів, що дають змогу підтвердити чи спростувати факт учинення ОСОБА_2 порушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП.

При цьому до матеріалів справи додано протокол про адміністративне правопорушення, протокол адмінзатримання, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, довідка про результати затримання 3-х громадян України на дільниці впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », копія е-паспорта гр.України на ім`я ОСОБА_2 . Тобто не додано жодного підтвердження, що працівники прикордонної служби уживали якісь спеціальні заходи для з`ясування обставин правопорушення, які б вимагали застосування спеціального правила затримки особи на строк до 3 діб, а не виконання загального до 3 год.

Отже, суд не встановив обставин реального здійснення порушення правил прикордонного режиму. Адже фіксації ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, не здійснено в установленому законом порядку. В справу не подано належних, достовірних і допустимих доказів для ствердження вини особи за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 204-1 ч.2 КУпАП, відповідно до положень статті 251 КУпАП. Ця норма передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Окрім цього, суд констатує, що ок.н.п. Торунь знаходиться на відстані приблизно 120 км від кордону України з Румунією і на території Міжгірської селищної громади та колишнього Міжгірського району Закарпатської області не має пропускних пунктів прикордонного режиму.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не має повноважень збирати докази винуватості особи відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З огляду на встановлені обставини, викладене обґрунтування, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 не доведена засадою поза розумним сумнівом (застосування принципу в рішенні ЄСПЛ «Кобець проти України»).

Цей висновок суду дає підстави застосувати положення статті 247 п.1 КУпАП, тобто закрити провадження в справі.

Керуючись статтями 280, 283-285, 247 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.2 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову судді може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення постанови в порядку, передбаченому КУпАП.

Постанова набирає законної сили згідно з ст.294 КУпАП після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В. П. Кривка