ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/345/25 Справа № 199/1406/24 Суддя у 1-й інстанції - МАШКІНА Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Стрижака Євгенія Юрійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Перепелиці В. М.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років та з оплатним вилученням транспортного засобу MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який є у приватній власності порушника.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 29.12.2023 року о 16-50 годині в м. Дніпро по вул. Генерала Захарченка, 5б водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA СХ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керуванням таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України та ч.10 ст.15 ЗУ «Про дорожній рух». Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Короткий зміст клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження захисника посилається на поважність причин його пропуску та просить його поновити. Вказує, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду, не був обізнаний про винесену постанову та дізнався про неї лише після арешту його рахунків в рамках виконавчого провадження, при цьому він проходив службу в лавах ЗСУ, що підтверджується військовим квитком. З матеріалами справи адвокат ознайомився 11 грудня 2024 року, отримавши копію постанови.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що унеможливило винесення обґрунтованого та об`єктивного рішення. ОСОБА_1 був позбавлений можливості брати участь в судовому засіданні та надати пояснення щодо обставин справи, оскільки суд не повідомив його належним чином про судовий розгляд.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складався у відсутність свідків, до протоколу не додається відеозапис, матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів вчинення правопорушення, а також підтвердження, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Крім того зазначає, що суд самостійно змінив фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши в постанові, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування ним, а правопорушення вчинено повторно протягом року, хоча протокол таких відомостей не містить, а тому працівник поліції невірно кваліфікував його дії за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На думку захисника, усі сумніви мають тлумачитися на користь особи, тому в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 2.1. (а) Правил дорожнього руху та, відповідно, склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Перепелиця В. М. підтримали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження і з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що обставини події не пам`ятає точно, оскільки неодноразово зупинявся працівниками патрульної поліції, був позбавлений права керування транспортними засобами раніше.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Розглянувши клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає обґрунтованими його доводи, оскільки ОСОБА_1 не брав участь в суді першої інстанції, копію постанови захисник отримав тільки 11 грудня 2024 року та 23 грудня 2024 року, тобто без невиправданої затримки звернувся з апеляційною скаргою. Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення його права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №299402 від 29.12.2023 року, в якому вказані обставини інкримінованого адміністративного правопорушення, довідці інспектора САП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.12.2023, згідно з якою посвідчення водія НОМЕР_2 ОСОБА_1 вилучено, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №366212 від 09.07.2023 стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Позиція захисту в апеляційній скарзі та в судовому засіданні зводилась до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відсутні свідки, відеозапис та будь-які інші докази, які підтверджують вчинення ним даного правопорушення.

З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у день події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, встановлений в постанові Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, залишеною постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2025 року без змін. (справа №199/1003/24)

При цьому в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом MAZDA CX в день події, він неодноразово зупинявся працівниками патрульної поліції, та вже був позбавлений права керування транспортними засобами раніше.

Доводи захисника про відсутність свідків є неспроможними, оскільки КУпАП не встановлює обов`язкових вимог залучення свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідальність за ч. 5 статті 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до наявної в матеріалах копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №366212 від 09.07.2023 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Отже вищевикладеним підтверджена така кваліфікуюча ознака правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторність правопорушення та спростовують твердження захисника про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги захисника, що суд самостійно змінив фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення з огляду на встановлені обставини, якими підтверджено керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржену постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Стрижака Євгенія Юрійовича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Стрижака Євгенія Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун