КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Бойко Д.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Круглика В.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Глущенка Є.М. на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2024 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 08 травня 2024 року о 09 год. 20 хв. в Київській області, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FordTransit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі,про що надано висновок лікаря, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Глущенко Є.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2024 року у справі № 361/4835/24 - скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» і можуть вказувати на беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що 08 травня 2024 року він будучи пасажиром транспортного засобу «FordTransit», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія - ОСОБА_2 , прибув за адресою вул. Січових Стрільців, 2 у м. Бровари, Київської області з метою зняття показань з лічильника електричної енергії. ОСОБА_2 був допитаний судом першої інстанції як свідок, який зазначив, що 08 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до нього з проханням відвезти його на його ж автомобілі до ТОВ «МОСТОБУДІВЕЛЬНИЙ ЗАГІН № 112» для знаття ОСОБА_1 показань з лічильника електричної енергії. В подальшому, прибувши на за адресою вул. Січових Стрільців, 2 м. Бровари, ОСОБА_2 припаркувавши автомобіль, вимкнув двигун, а ОСОБА_1 пішов на прохідну підприємства щоб його пропустили, але останній отримав відмову, та повернувшись до автомобіля почав викликати 102. Після того, як його дзвінок зафіксували, ОСОБА_2 поїхав на роботу, а ОСОБА_1 залишився чекати наряд поліції. При цьому, на думку захисника Глущенка Є.М., суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_2 та висловив сумніви у його показах. Хоча із долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що зйомка почалась не з самого початку зупинки транспортного засобу, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «FordTransit», реєстраційний номер НОМЕР_1 - не було зафіксовано, інші свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надавали свої пояснення працівникам поліції, з яких чітко не встановлено, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу того дня. При цьому, з матеріалів відеозапису долученого працівниками поліції слідує, що пояснення свідків складались працівниками поліції, а ті лиш поставили свої підписи на пустому бланку.

Також, апелянт звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено пізніше аніж дві годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а отже в силу положень ст. 266 КУпАП, такий огляд вважається недійсним. Зокрема вважає, що і сам огляд у закладі охорони здоров`я було проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки з відеозапису вбачається, що освідування ОСОБА_1 в медичному закладі КНП «Броварської БКЛ» було проведено не лікарем - наркологом ОСОБА_5 , а медичною сестрою, а отже в силу положень ст. 266 КУпАП, висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, складені з порушення вимог відповідної Інструкції,вважається недійсним.

З урахуванням цих та інших доводів, апелянт вважає, що доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП не встановлено, а докази, зазначені в постанові не підтверджують його вини, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Круглика В.В.,які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;дослідивши письмові матеріали справи та частково відеозапис який стосувався обставин вчинення адміністративного правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги та відповіді на запитання суду, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 275269 від 08травня 2024 року, підтверджуються також наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, а саме: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 08.05.2024 до КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня», з результатами огляду 0,7 % проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та зафіксованою відмовою; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.05.2024;відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, та іншими матеріалами у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеними висновками судді, та вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Глущенка Є.М., а також вказані доводи у судовому засіданні адвокатом Кругликом В.В. про те, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 , та як наслідок у працівників поліції була відсутність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та освідування його як водія у стані алкогольного сп`яніння у медичному закладі, суд вважає неспроможнимита спрямованими на ухилення від притягненнядо адміністративної відповідальності, адже незалежно від наявності чи відсутності вказаних відомостей, вони не спростовують доведеності належними та допустимими доказами того факту, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

Так, судом апеляційної інстанції було частково досліджено долучений до матеріалів справи з нагрудних камер поліцейських відеозапис, з якого встановлено: що на відеозаписі чітко зафіксовано факт, неодноразового повідомлення ОСОБА_1 по приїзду працівникам поліції «Я під`їхав; Я перекрив в`їзд». Коли працівники поліції поставили питання «Хто був за кермом», то ОСОБА_1 почав плутатись у своїх показах, чіткої відповіді хто саме міг керувати транспортним засобом окрім нього, не надав, почав лиш заперечувати своє керування транспортним засобом, та повідомляти, що не він є водієм авто. При цьому, ОСОБА_1 викликав поліцейських у зв`язку із його побиттям невідомою особою, та пояснював «Я сидів в машині, мене з неї дістали, побили та забрали ключі від авто». Коли працівники поліції почали уточнювати де ключі від машини та намагались їх знайти, ОСОБА_1 стверджував «Їх забрала та особа, яка його і била». Однак, як встановлено в ході переглянутого відео, ОСОБА_1 ввів в оману працівників поліції, адже поліцейський знайшов ключі у дверях салону автомобіля з боку водія. Крім того, у ході розмови працівників поліції з працівниками підприємства останніми було вказано, що саме ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу, а охоронцем зазначено «за кермом був і він і інший». Зокрема, як пояснив свідок ОСОБА_3 , що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського « він дійсно дістав ОСОБА_1 з транспортного засобу з місця водія, адже останній перегородив в`їзд та виїзд з підприємства будучу п`яним з кермом».

Отже, враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги в цій частині неспроможними та такими, що не спростовують законності прийнятого судом рішення.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, щодо неналежності та недопустимості письмових показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та не оцінює їх при винесенні остаточного рішення. Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, поліцейський під час проведення огляду осіб застосовує технічні засоби відеозапису, і лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.Судом відеозапис долучений до матеріалів справи визнано належним та допустимим доказом.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Глущенка Є.М. про те, що висновок лікаря КНП "Броварської багатопрофільної клінічної лікарні» ОСОБА_5 є недійсним у зв`язку з грубим порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», також спростовуються безпосереднім переглядом відео з нагрудної камери поліцейського, з якого встановлено: - що працівники поліції після повідомлення ОСОБА_1 про наявність у них достатніх підставі вважати, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням технічних приладів «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився та забажав проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, куди останнього було і доставлено. По приїзду до КНП «Броварська багатопрофільна лікарня» на відео зафіксовано, що лікарем ОСОБА_5 проведено огляд ОСОБА_1 , уточнено у особи всі данні та заповнено всю медичну документацію у присутності ОСОБА_1 . Крім того, під чіткими вказівками лікаря - нарколога ОСОБА_5 - медичною сестрою було надано ОСОБА_1 алкотестер «Alcont» - який є професійним приладом для визначення рівню алкогольного сп`яніння та за результатами тесту якого і було складено та затверджено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів лікарем ОСОБА_5 від 08 травня 2024 року, а тому суд апеляційної інстанції вважає вказані вище доводи скарги неспроможними, адже під час апеляційного розгляду не встановлено будь-яких даних, які б дозволили зробити висновок про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП «Броварська багатопрофільна лікарня» було проведено без дотримання вимог, передбачених ст. 266 КУпАП та Інструкцією від 09.11.2015 № 1452/735, а оформлені за його результатами документи, в тому числі висновок, протокол про адміністративне правопорушення, були складені з істотними порушеннями або не відповідали вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, які були оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає жодних правових підстав для того, щоб погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова, винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, оскільки вина ОСОБА_1 доведена сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, в той час як доводи поданої апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Глущенка Є.М., суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення, яким залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Глущенка Є.М.залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 361/4835/24

Апеляційне провадження № 33/824/564/2025

Категорія: ч.1 ст.130КУпАП

Суддя у першій інстанції - Василенко Т.К.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.