ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/782/24Головуючий у 1-й інстанції Лавренюк О.М.
Провадження № 33/817/57/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Згідно даної постанови, 21.10.2024 о 12 год 47 хв в селищі Козова, на автодорозі М-30 Стрий-Дніпро-Ізварине 106 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Expert державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820», тест №709, результат 0,57 проміле. З результатом огляду водій ОСОБА_1 був згідний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що у протоколі здійснено виправлення щодо часу вчинення правопорушення, тому він є неналежним доказом у справі.

Вважає, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» проведено із порушеннями, оскільки водію надали не новий мундштук.

Крім того ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, але працівники патрульної поліції не забезпечили проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я протягом 2 (двох) годин.

Стверджує, що працівники патрульної поліції не роз`яснили особі його права, зокрема права на захист.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії серії ЕПР1 №155505 від 21.10.2024 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820 №0581.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820 №0581, згідно з якими рівень алкоголю становив 0,57%о.

При цьому, результати огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, останнє калібрування якого здійснювалось 04.06.2024 року, що вбачається з роздруківки результату огляду, є належним доказом у справі.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 ..

Долучені відеозаписи відображають події щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зі згоди водія та результат огляду-0,57 ‰ .

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини ОСОБА_1 у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Отже, матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, на якому зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, вбачається, що останній беззаперечно погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. З результатом, визначеним технічним приладом газоаналізатора «Alcotest DRAGER 6820» - 0,57 ‰ (проміле) ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився з таким результатом, а також відмовився пройти огляд у медичному закладі.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був згідний з результатом огляду, а йому не було запропоновано пройти огляд у медзакладі, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП, не ґрунтується на матеріалах справи.

Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Козівська ЦРЛ» КРР від 21.10.2024 року.

Працівниками поліції також складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, де зазначено виявлені у водія ознак алкогольного сп`яніння, із яким останній був ознайомлений та поставив свій підпис про згоду із результатом огляду (а.с.2).

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 підписав вказаний Акт не будучи ознайомленим з його змістом, суд вважає голослівними, оскільки такі спростовуються даними відеозапису, відповідно до яких перед його підписанням, працівник поліції наголосив, що встановлено алкогольне сп`яніння 0,57 ‰ (проміле) і лише після цього ОСОБА_1 беззаперечно даний акт підписав.

Водночас, із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі апелянт також вказує на те, що проведення огляду ОСОБА_1 працівником поліції, в порушення вимог розділу 3.3 Інструкції приладу DRAGER 6820, було здійснено не новим одноразовим мундштуком.

Такі доводи апелянта суд вважає голослівними, так як з оглянутого відеозапису встановлено, що поліцейський надав ОСОБА_1 новий одноразовий герметично упакований мундштук, запропонувавши йому при цьому перевірити цілісність упаковки. Пересвідчившись у цілісності упакування мундштука, водій ОСОБА_1 власноручно розпакував його.

Також апелянт зазначає, що поліцейським в порушення вимог Інструкції приладу DRAGER 6820 було проведення огляд ОСОБА_1 без належного здійснення перед цим контрольної проби повітря. Такі доводи апеляційної скарги є необґрутованими, оскільки згідно з інструкцією до даного приладу Alcotest Drager 6820 під час здійснення автоматичного відбору проби видихуваного повітря, потрібно вставити новий мундштук у тримач, увімкнути прилад, продути у нього та дочекатись результату виміру. Здійснення наведених апелянтом дій з приладом перед його застосуванням інструкцією не передбачено.

Крім того, огляд було проведено через 19 хвилин з моменту зупинки транспортного засобу, тому доводи апелянта, що не було дотримано 15 хв. інтервалу після того як ОСОБА_1 з`їв яблуко, про що він поліцейських не повідомляв, не заслуговують на увагу.

Щодо доводів захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених ст.268 КУпАП, то останні спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що водієві під час складання постанови за порушення ним ПДР України було роз`яснено його права, зокрема право на захист, але водій не висловив бажання скористатись будь-яким із них.

Також не можуть бути підставою для безумовного скасування по суті правильного судового рішення, твердження захисника про виправлення часу вчинення правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить, на думку апелянта, про його недопустимість. Судом встановлено, що вказана обставина є технічною опискою під час складання тексту протоколу, яка була виправлена інспектором на місці складання протоколу у присутності ОСОБА_1 одразу у обидвох примірниках, що вбачається із відеозапису, та не впливає на правильність встановлених обставин вчинення інкримінованого останньому адмінправопорушення. Зауважень з цього приводу ОСОБА_1 не висловлював. Крім того, із відеозапису з нагрудних камер та відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції вбачається, що водій керував транспортним засобом 21.10.2024 саме о 12 год 47 хв., як це вірно відображено у протоколі.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.9 а ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.

Таким чином, доводи апелянта в апеляційній скарзі є неспроможними, оскільки спростовується вищевикладеним.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П. залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя