Єдиний унікальний номер 728/3182/24
Номер провадження 3/728/50/25
П О С Т А Н О В А
24 січня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Глушко О.І., при секретарі Горбач Н.Д.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,-
Зі змісту протоколів серії ВАД № 264789 та серії ВАВ № 049681 від 16.12.2024 року вбачається, що 16.12.2024 року о 23 год 16 хв ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 умисно висловлював погрози, образи, нецензурну лайку в сторону своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з ним за зазначеною адресою, чим вчинив домашнє насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю;
16.12.2024 року о 23 год 16 хв ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 умисно висловлював погрози, образи, нецензурну лайку в сторону своєї дружини ОСОБА_3 , яка проживає разом з ним за зазначеною адресою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував обставини, зазначені в протоколах і пояснив, що між ним та дружиною виникла звичайна побутова сварка, про яку почула теща ОСОБА_4 в ході телефонної розмови та викликала поліцію.
Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, між нею та чоловіком виникли непорозіміння. Під час телефонної розмови з матір`ю ОСОБА_4 , остання почула розмову між ними на підвищених тонах та викликала поліцію. Чоловік не висловлювався нецензурною лайкою ні відносно неї , ні відносно їх доньки, погроз та образ не висловлював.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши усі докази по справі суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 доцільно об`єднати в одне провадження.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п.п. 3, 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Насильство у родині, будь-якого характеру, відрізняється від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків тим, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер, з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.
Положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до суду надано протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД № 264789 та серії ВАД № 049681 від 16.12.2024 року, інформацію ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області щодо звернення 16.12.2024 о 23 год 16 хв до служби 102 ОСОБА_4 , у якому остання повідомляє, що зять (військовий, має контузію), під дією алкоголю, не віддає дитину, тримає її в руках, може задушити, дебоширить; пояснення потерпілої ОСОБА_3 , у яких зазначено, що чоловік ОСОБА_1 вживав спиртне разом з братом та хотів поїхати на могилу до батька в с. Велика Дорога, однак вона його не пустила, внаслідок чого він схопив доньку ОСОБА_5 та не віддавав її; пояснення ОСОБА_1 , у яких він зазначає, що між ним та дружиною- ОСОБА_3 виникла конфлікт, оскільки остання курила цигарки.
Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_3 виник побутовий конфлікт з приводу дій кожного з них.
В судовому засіданні не підтверджено, що ОСОБА_1 висловлював погрози, образи на нецензурну лайку на адресу потерпілих та вчинив домашнє насильство в сім`ї.
Разом з тим, суд зазначає, що не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Суд же не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними та допустимими доказами.
В діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які передбачені п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі суміви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Оскільки наявні у справі докази не підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 173-2 ч. 1, 247 ч. 1 п.1, 283, 284, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Справи № 728/3182/24 (3/728/50/25) та 728/3183/24 (3/728/51/25) про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження, присвоївши спільний номер № 728/3182/24 (3/728/50/24).
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Глушко