Справа № 504/5247/24
Номер провадження 3/504/187/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 видане Березівським МРЕВ 06.08.1999, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

В судове засідання 09.01.2025 ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Судом отримано письмові заперечення ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення, в якому останній просить не до уваги як доказ направлення на огляд та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Заперечення ОСОБА_1 аргументує тим, що поліцейський некоректно висловив йому вимогу про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, а саме запропонував пройти огляд, проте не направляв його для проведення огляду, відповідного направлення не вручав, та не роз`яснив його прав. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані дії, щодо ухилення особи від проведення огляду, та направлення на огляд.

В подальшому, 16.01.2025 року ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належим чином, а тому враховуючи наявність пояснень останнього по суті провадження, суд приходить до висновку про можливість розгляду протоколу за його відсутності.

Судом встановлено, що 07.12.2024 о 10:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Нова Дофінівка, ву. Степова, 4А, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_2 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 07.12.2024 серії ААД №468526;

- поясненним ОСОБА_1 від 07.12.2024, який пояснив, що 06.12.2024 ввечері вжив 200 горілки, 07.12.2024 о 10 год. керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.12.202224, які підтверджують обставини викладені у протоколі;

- направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.08.2024;

- відео записами, що досліджені в ході розгляду справи.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

До протоколу відносно ОСОБА_1 долучено відео записи з місця пригоди, на яких зафіксовано як останній керує транспортним засобом та після його зупинки, ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що напередодні вживав алкогольні напої, тому працівником поліції запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру драгер та у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія у 1999 році та повинен достеменно знати Правила дорожнього руху та його обов`язок передбачений п. 2.5 на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, тому його доводи про те, що, вимога працівника поліції була висловлена некоректно та у прохальній формі, судом до уваги не приймаються.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було вручене направлення на огляд, оскільки водію у присутності свідків та із застосуванням відеофіксації було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній ствердно відмовився. Отже, не вручення останньому направлення на огляд, за умов встановленого факту такої пропозиції та відмови від неї, правого значення не має.

Поясненнями свідків події, також підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 зазначив: «Їхав до магазину, вчора випив 200 гр горілки. Від експертизи відмовляюсь» наявний підпис останнього про роз`яснення йому прав та обов`язків, також, у протоколі вказано про відмову останнього від проведення огляду, тому доводи ОСОБА_1 в цій частині судом сприймаються критично.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення, та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів