Справа № 199/698/25
ПОСТАНОВА

іменем України

20.01.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинки України, не працюючої, проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 та зареєстрованої у будинку АДРЕСА_2 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2025 о 21:22 годині за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 , була відсутня за місцем мешкання, чим порушила правила адміністративного нагляду згідно ухвали Заводського районного суду м.Дніпродзержинська в Дніпропетровській області від 19.03.2024.

У судове засідання, будучи належним чином сповіщеним про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 не з`явилась, будь яких заяв чи клопотань від останньої не надходило. Про обізнаність ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи свідчить її особистий підпис у протоколі.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16 вересня 2010 року (із подальшими змінами) прийняла рішення №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку Російської Федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи, реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 408320 від 10.01.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- інформацією з рапорту поліцейського;

- копією ухвали Заводського районного суду м.Дніпродзержинська в Дніпропетровській області від 19.03.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд на строк один рік та визначено обмеження: заборонено виходити з будинку з 21:00 години до 05:00 години наступного дня; заборонено відвідування місця продажу спиртних напоїв на розлив; заборонено виїзд за межі населеного пункту, в якому мешкає, без узгодження з органами Національної поліції; з`являтися за викликом до органу Національної поліції для реєстрації 2 рази на місяць;

- іншими матеріалами в своїй сукупності.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП, як порушення правил адміністративного нагляду, вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, слід визнати: вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка офіційно не працевлаштована, ступінь її вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують її відповідальність, приймаючи до уваги наявність обставини, яка обтяжує відповідальність вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 , накласти адміністративне стягнення за ч.2 ст. 187 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605,60 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик