П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Швець М. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,
18 грудня 2024 року до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за двома протоколами про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126, та за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Статтею 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходяться дві справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , вважаю що розгляд зазначених справ в одному провадженні буде доцільним.
ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, хоча обидва протоколи містять його підпис про обізнаність з часом та місцем розгляду справи, про дату судового засідання був повідомлений судом належним чином. Крім того, ОСОБА_1 , знаючи про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2024, повинен був цікавитись як рухом справи, так і наслідками розгляду її в суді.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 126, 130 КУпАП, не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Це узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Застосовне право та оцінка суду.
Так, відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому за п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд дійшов таких висновків.
Два протоколи складені за одним епізодом, що стався 07.12.2024 о 13:45 годині.
- карткою обліку адміністративного правопорушення, згідно якої Жовтоводським міським відділом ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 27.09.2024 року було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу;
- рапортом від 07.12.2024 інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Макаруком Григорієм;
- довідкою відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, транспортний засіб належить ОСОБА_2 ;
- інформацією Адмінпрактики про притягнення 06.11.2024 Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 215/6757/24 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу (за фактом скоєння 09.10.2024); перевіркою у відкритому Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що зазначена Постанова суду набрала законної сили 19.11.2024;
- рапортом від 07.12.2024 інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Макарука Г.;
- довідкою відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, транспортний засіб належить ОСОБА_2 ;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 07.12.2024 року на ім`я ОСОБА_1 , в якому зафіксовано, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою;
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився, громадянин ОСОБА_1 відмовився від огляду;
Відповідно, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 07 грудня 2024 року вчинив адміністративні правопорушення:
- передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року;
- передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Той факт, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, не впливає на кваліфікацію його дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП та можливість застосування санкції у виді позбавлення права керування транспортним засобом, враховуючи таке. Згідно з ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Суд враховує підвищену суспільну небезпечність дій ОСОБА_3 як особи, яка керує транспортним засобом, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Внаслідок ігнорування особою, яка не має права керування транспортним засобом, правила про його наявність як передумову такого керування, створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб (навіть якщо не спричиняється реальна шкода), а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, особливо у випадках, коли воно прямо передбачено санкцією статті як безальтернативне, є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими особами (як з правами, так і без них).
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 34, 35 КУпАП, у цій справі відсутні.
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи зазначене, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб, на якому рухався ОСОБА_1 в момент вчинення правопорушень, належить третій особі.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд стягує з ОСОБА_1 судовий збір.
Керуючись ст. 40-1, 126, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню на підставі статті 36 КУпАП, у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без вилучення транспортного засобу.
На підставі статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.
Відповідно до вимог статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у 15-ти денний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: М. В. Швець