Справа № 450/5004/24 Провадження № 3/450/2736/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., при секретарі Дикій О. Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

11.10.2024 року о 23 год. 03 хв. в с. Зимна Вода, вул. Шухевича, 100, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ DEO LANOS з д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі відмовився. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148646 від 12.10.2024 року; відеозаписом; довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Христини Попович від 15.10.2024 року, про те, що згідно бази даних «Національна автоматизована інформаційна система», підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 27.01.2006 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , статус якого «вилучений»; довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Христини Попович від 15.10.2024 року, про те, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 01.08.2024 року Залізничним районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 23.06.2024 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 та ч. 5 ст. 126 КУпАП (приєднано за ч. 2 ст. 36) з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування строком на 5 років; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3245865 від 12.10.2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР1 № 148646 від 12.10.2024 року.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Таким чином, зазначені обставини ускладнюють точне встановлення належності транспортного засобу, яким керував адмінправопорушник, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148646 від 12.10.2024 року, у графі належність транспортного засобу DEO LANOS з д.н.з. НОМЕР_1 , зазначено ОСОБА_1 , разом з тим, згідно реєстраційної картки ТЗ, яка міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення у власності гр. ОСОБА_1 є автомобіль HONDA ACCORD д.н.з. НОМЕР_3 .

Зважаючи на ту обставину, що надані суду матеріали не містять доказів належності ОСОБА_1 керованого ним транспортного засобу автомобіля DEO LANOS з д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності, суд вважає, що правові підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу відсутні.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає необхідним і достатнім стягненням для ОСОБА_1 призначення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605, 60 гривень судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук