ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., секретар Котова Н.С., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , ліквідатор

ПВКП "РЕМЕЛЕКТРОСЕРВІС", проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПРИВАТНОГО ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "РЕМЕЛЕКТРОСЕРВІС", розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 192, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи ліквідатором ПВКП "РЕМЕЛЕКТРОСЕРВІС" вчинила правопорушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: 1) на порушення nn.134.11 п.134.1 ст.134. п.135.1 ст.135, п.137.1 ст.137, пп.140.5.11 п.140.5 ст.140 ПКУ занизила податок на прибуток за 2023 рік на суму 234 грн за рахунок не збільшення фінансового результату на суму податкових різниць у вигляді визнаних штрафів та пені контролюючого органу, що призвело до порушення; 2) на порушення п. 189.1 ст.189, пп. г) п. 198.5 ст.198 ПКУ занизила податок на додану вартість за серпень 2024 року на суму 139 943 грн за рахунок не нарахування податкових зобов`язань з вартості ТМЦ, використаних поза межами господарської діяльності: 3) на порушення пп.14.1.129 та пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14, пп.266.1.1 п.266.1, пп.266.2.1 п.266.2, пп.266.3.1. пп.266.3.2, пп.26б.3.3 п.266.3, пп.266.5.1 п.266.5, пп.б) пп.266.10.1. п.266.10 ст.266, з урахуванням п.52-5, пп.69.22 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ занизила за об`єкт нерухомого майна, розташований у м.Нікополь по вул. Героїв Чорнобиля 106, який перебував у власності підприємства, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за І квартал 2022 року на суму 747,50 грн: 4) на порушення пп.269.1.2 п.269.1 ст.269, п.271.1. ст.271, пп.287.1, п.287.3, п.287.4 ст.287, пп.288.1, пп.288.4 ст.288, п.289.1 ст.289 ПКУ занизила орендну плату за землю за період з 01.01.2024 по 31.08.2024 на загальну суму 28 664,00 грн за рахунок застосування ставки орендної плати, яка не відповідає розміру, затвердженому рішенням Марганецької міської ради від 13.07.2023 №1184-49/VІІІ «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із сплати земельного податку на території Марганецької міської територіальної громади», чим скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

У судовому засіданні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснені її о права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснила, що на підставі наказу №4078-п від 09.09.2024р. фахівці ГУ ДПС у Дніпропетровській області провели фактичну перевірку Приватного виробничо-комерційного підприємства Ремелектросервіс. За результатами перевірки складено Акт перевірки №2980/04-36-07- 07/30189383 від 11.10.2024р. Із висновками щодо порушення норм податкового законодавства, які викладені в Акті перевірки №2980/04-36-07-07/30189383 від 11.10.2024р. вони не погодились. А тому подали свої заперечення листом від 05.11.2024р.

Листом від 15.11.2024 №77784/6/04-36-07-07-08 ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомила їх про результати розгляду заперечення, а саме викладені у ньому аргументи, на думку податкового органу, не спростовують факту порушення.

Із висновками податкового органу, що викладені у листі, вони не погоджуються.

Тому ПВКП Ремелектросервіс подав скаргу до ДПС України листом № 48069 дата

11.12.202408:12:54 Реєстраційний індекс 48069/6. Відповіді на Лист вони ще не отримали.

У випадку, якщо ДПС України не задовільнить їх скаргу, ПВКП Ремелектросервіс буде оскаржувати рішення ДПС у судовому порядку.

На даний час до суду не зверталися, провадження по справі за їх позовом не відкривалося.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП так, як вина її підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 163-1 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України".

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Невизнання вини ОСОБА_1 , суд сприймає, як спосіб захисту та спробу уникнути адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ч.1 ст.163-1 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №1729 від 01 листопада 2024 року; витягом з Акту від 11.10.2024 №2980/04-36-07-07/30189383; витягом з АІС "Податковий блок" щодо підтвердження посадової особи.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - у судовому засіданні не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - у судовому засіданні не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про те, яке стягнення слід призначити ОСОБА_1 за вчинене нею правопорушення, враховую, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, розмір якого визначено на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст. 163-1 КУпАП, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворішого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по адміністративному стягненню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.23-24, 33-35, ст.40-1 , ч.1 ст. 163-1, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП, витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула