Справа № 453/2121/24
№ провадження 3/453/40/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2025 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,
за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №195261, складеним 13.12.2024 інспектром ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Білинець Р.Б., ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, а саме те, що він 13.12.2024 о 01 год. 20 хв. в смт. Славське Стрийського району Львівської області по вул. Довбуша, 1, керував транспортним засобом автомобілем марки «УАЗ-469», н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager alkotest 6820», тест №1279, результат 1,91 ‰. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
23.01.2025 на адресу суду надійшли заперечення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павкович О.В., в якому така просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що ОСОБА_1 13.12.2024 о 01 год. 20 хв. по вул. Довбуша в с-щі Славсько Стрийського району Львівської області не керував транспортним засобом марки «УАЗ-469», номерний знак НОМЕР_1 , а тільки сидів в такому і не мав наміру керувати. Вказаний транспортний засіб, що підтверджується відеозаписом, наявним у матеріалах справи, знаходився на узбіччі дороги і ОСОБА_1 не здійснював рух. Окрім цього, автомобіль був технічно несправним, оскільки напередодні такий поламався, а враховуючи те, що автомобіль не закривається на ключ через несправні замки, то в цілях збереження цілісності майна, останній вирішив залишитися в такому до ранку для виклику евакуатора для доставлення автомобіля до найближчої СТО. Враховуючи те, що в даний час доби було досить холодно перебувати в транспортному засобі до ранку, ОСОБА_1 вирішив зігрітися, вживши алкогольний напій. Близько 01 год. 20 хв. біля автомобіля ОСОБА_1 зупинився автомобіль з працівниками поліції, які в подальшому запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, та в подальшому складено відносно нього протокол. Такі дії поліцейських, на думку сторони захисту, є неправомірними, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та відповідно матеріали справи таких доказів не містять.
Під час розгляду справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження і спростовується наступним.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В той же час, санкція ч.1 ст. 130 КУпАП регламентує відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №195261, складеним 13.12.2024 інспектром ВП №3 Стрийського РУП ГУ НА у Львівській області капітаном поліції Білинець Р.Б., ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, а саме те, що він 13.12.2024 о 01 год. 20 хв. в смт. Славське Стрийського району Львівської області по вул. Довбуша, 1, керував транспортним засобом автомобілем марки «УАЗ-469», н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager alkotest 6820», тест №1279, результат 1,91 ‰.
Як вбачається з письмових пояснень захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 13.12.2024 о 01 год. 20 хв. в смт. Славське Стрийського району Львівської області по вул. Довбуша, 1, не керував транспортним засобом автомобілем марки «УАЗ-469», н.з. НОМЕР_1 . Також у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджував власне факт керування ОСОБА_1 таким транспортним засобом.
Окрім цього, здолученого до вищезазначеного протоколу диску з відеозаписом події, яка мала місце 13.12.2024, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «УАЗ-469», н.з. НОМЕР_1 .
Також у графі «Свідки чи потерпілі» відсутній запис про свідків вчинення правопорушення.
Будь-яких інших доказів вчинення правопорушення згідно обставин у протоколі в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З огляду на усе вищевказане, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у даній справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя