Справа № 302/61/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Готра В. Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, громадянина України, за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

02 січня 2025 року близько 16:30 год ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , умисно ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою своїй тещі ОСОБА_2 , яка проживає разом із ним, чим самим учинив відносно потерпілої домашнє насильство психологічного характеру, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про наявність поважних причин, які перешкоджали явці до суду, не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав та його присутність на розгляді справи відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою. Натомість 21 січня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та зазначав, що в учиненому правопорушенні щиро розкаявся, усунув наслідки правопорушення, примирився з потерпілою і попросив у неї вибачення та запевнив, що в майбутньому подібного порушення вчиняти не буде, а відтак просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись у порядку ст. 22 КУпАП усним зауваженням.

Потерпіла ОСОБА_2 на розгляд справи також не з`явилася, хоча була належним чином сповіщена про дату, час і місце розгляду справи. Про причини своєї неявки до суду не повідомила. Однак 21 січня 2025 року подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності та вказувала на те, що вона примирилася із зятем ОСОБА_1 , який вибачився перед нею за вчинене, вона пробачила його і жодних майнових претензій до нього не має, а тому просила суд закрити відносно ОСОБА_1 справу на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю та обмежитись усним зауваженням.

З`ясовуючи обставини, які підлягають установленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя враховує таке.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

З протоколу про адміністративне правопорушення від 02 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 того дня близько 16:30 год учинив описані вище дії, які містять ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Факт учинення ОСОБА_1 таких дій підтверджується, окрім протоколу, поясненням ОСОБА_2 . При цьому сам ОСОБА_1 у своїй заяві від 21.01.2025 адресованій суду зазначив про щире розкаяння ним в учиненому правопорушенні.

Зазначені докази є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один з одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності для визнання доведеним факту вчинення ОСОБА_1 02 січня 2025 року близько 16:30 год дій домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї тещі ОСОБА_2 , які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. На підставі наведеного суддя доходить висновку про те, що наявними в матеріалах справи доказами доводиться вина ОСОБА_1 в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи характер учиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, а відтак суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції цієї частини статті у виді штрафу в мінімальному розмірі.

При цьому суд зауважує, що відповідно до примітки до ст. 22 КУпАП положення цієї статті щодо можливості звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення не застосовуються до правопорушень, зокрема передбачених ст. 173-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

З наведених вище міркувань та керуючись статтями 40-1, 173-2 ч. 1, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач - ГУК у Зак.обл/Міжгірська ТГ/21081100, Код ЄДРПОУ - 37975895, Рахунок - UA0007423, Банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету - 21081100.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно з частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу з наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп (Отримувач-ГУК у м. Київ/22030106, Код ЄДРПОУ 37993783, Рахунок UA0026001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, із наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. Ю. Готра