П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/5/25

Провадження №3/377/12/25

16 січня 2025 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

У С Т А Н О В И Л А :

22 грудня 2024 року о 02 годині 16 хвилин у м. Славутич, Поліський квартал, 21, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «ВАЗ 211140», державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя. На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також пройти такий огляд у найближчому медичному закладі відмовилась.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України ( далі- ПДР України) та вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судове засідання 16 січня 2025 року ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber». Подала до суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу без її участі та закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Посилаючись на практику ЄСПЛ у справах « Лучанінов проти України», «Швидка проти України», «Гефген проти Німеччини», «Тексейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», доктрину «плодів отруєного дерева», допущені працівниками поліції порушення під час складання та оформлення матеріалів, відсутність належних і допустимих доказів беззаперечної винуватості, зазначила, що:

-поліцейські не проінформували її про причину зупинки; належним чином не зафіксували факт порушення нею ПДР України; не роз`яснили порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, правові наслідки відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння та право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у разі відмови від його проходження на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди з результатами такого огляду;

- вона не відмовлялась від проходження огляду в медичному закладі, не розуміла, що має таке право та наслідки такої відмови; висловила незгоду із проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу, тому що не довіряла працівникам поліції через порушення ними вимог статей 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» та наявному в них технічному приладу «Драгер», оскільки використовувала медичний препарат «Хепілор», що могло вплинути на достовірність результатів огляду;

- 22 грудня 2024 року вона самостійно зверталась для проведення огляду до КНП «Славутицька міська лікарня», де їй пояснили, що минуло дві години і результат огляду не матиме значення, та до КНП «Ріпкинська лікарня», де їй відмовлено у здачі крові через відсутність направлення та працівників поліції під час огляду;

- було порушено її право на захист, оскільки не роз`яснено їй право на правничу допомогу адвоката, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати усі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами;

- оскільки автомобіль під її керуванням був зупинений поліцейськими без належних на те підстав, то протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 202348 від 22.12.2024, складений відносно неї, повинен бути визнаний недопустимим доказом;

- відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейських ставить під обґрунтований сумнів ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №202348 від 22.12.2024, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, оскільки такі ознаки повністю спростовуються відеозаписом: під час спілкування з поліцейськими вона поводила себе адекватно, чітко відповідала на їх запитання, висловлювала свої заперечення, її поведінка цілком відповідала обстановці; на доданій до пояснень копії посвідчення водія з її фотографією видно фізіологічну особливість її шкіри почервоніння ( особливо у холодний період часу);

- в частині 1 статті 130 КУпАП передбачено позбавлення права керування транспортними засобами саме як додаткове покарання, яке суд може накласти із основним ( штраф), а може і не накладати, виходячи з положень статті 25 КУпАП; вона жодного разу не притягалась до адміністративної відповідальності, є військовослужбовцем і право керування транспортними засобами їй необхідно для проїзду до місця несення служби.

Оскільки присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Про дату, час і місце судового засідання також було повідомлено Славутицький відділ Вишгородської окружної прокуратури Київської області, який прокурора у призначене судове засідання не направив. Неявка прокурора не перешкоджає проведенню судового засідання та з`ясуванню обставин справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис на диску з автомобільного та нагрудного відеореєстратора поліцейських, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, серії ЕПР 1 № 202348 від 22.12.2024, в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, анкетних даних особи, яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким вона керувала;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним поліцейським СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Сичевським М.П., відповідно до якого 22.12.2024 о 02:22 ОСОБА_1 було направлено на огляд до КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, яка від проходження огляду відмовилась;

- запитом начальника ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області № 2334/109/1503/01-2024 від 04.04.2024 до КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області та відповіддю генерального директора КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №341 від 08.04.2024, копії яких долучені до справи, про те, що КНП «Славутицька міська лікарня» включена до Переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Для проведення медичних оглядів на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Славутицька міська лікарня» СМР використовується газоаналізатор «Drager Alkotest 6810», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки та повірений Державним підприємством «Чернігівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» відповідно до вимог чинного законодавства;

- рапортами інспектора СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Тарасенка О. та поліцейського СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Сичевського М. від 22.12.2024, відповідно до яких 21.12.2024 о 02:16 під час патрулювання на службовому автомобілі м.Славутича вони помітили автомобіль «ВАЗ 21140», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався під час дії комендантської години, тому його було зупинено біля будинку № 21 Поліського кварталу м. Славутича. Після зупинки транспортного засобу встановлено, що ним керувала ОСОБА_1 , в якої під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, тому їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6810», але ОСОБА_1 відмовилась. Від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, що входить до переліку МОЗ України, а саме у Славутицькій міській лікарні, ОСОБА_1 також відмовилась, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейських. В подальшому ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до статті 268 КУпАП, та статтю 63 Конституції України, складено адміністративний матеріал за порушення п. 2.5 ПДР України за частиною 1 статті 130 КУпАП;

- посвідченням водія серії НОМЕР_4 , копія якого долучена до справи, згідно з яким ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії «В». Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №202348 від 22.12.2024 вказане посвідчення водія у неї було вилучено;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , копія якого долучена до справи, з якого вбачається, що власником транспортного засобу «ВАЗ 211140», державний номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 ;

- відеозаписами з автомобільного та нагрудного відеореєстратора поліцейських, на яких зафіксовано як 22.12.2024 о 02:15 поліцейські рухаються на службовому автомобілі, назустріч їм рухається легковий автомобіль «ВАЗ 211140», державний номерний знак НОМЕР_3 . Поліцейські зупиняють вказаний автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 та запитують причину керування транспортним засобом у пізній час, в період комендантської години. Вона повідомляє, що являється військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та їздила по службовим обов`язкам. Під час спілкування поліцейський повідомляє водію ОСОБА_1 про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, запитує чи вживала вона алкогольні напої сьогодні або вчора, на що вона відповідає, що вживала вчора. Поліцейський пропонує водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810», на що водій відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Поліцейський пропонує водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі. Водій ОСОБА_1 також відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі. Поліцейський повідомляє водію, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснює водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП, та статтю 63 Конституції України.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, крім іншого, є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і пасивній формах.

Фактично відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлений положеннями статті 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі -Порядок №1103) та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції ( частина перша).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина друга).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (частина третя).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним ( частина шоста).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з пункту 3 розділу І Інструкції №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні ( пункт 7 розділу І Інструкції №1452/735 ).

Згідно з пунктом 7 частини ІІ Інструкції №1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 8 Порядку №1103 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення закріплені і у пункті 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 за №1395,зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 ( далі Інструкція №1408/27853), відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису ( а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З урахуванням наведеного, для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння необхідна наявність ознак відповідного стану сп`яніння, наявність вимоги поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння та відмова особи від проходження огляду. Мотиви такої відмови не мають правового значення для притягнення особи до відповідальності.

Із долучених відеозаписів з автомобільного та нагрудного відеореєстратора поліцейських вбачається, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 підставу зупинки транспортного засобу, який рухався в нічний час, в період дії комендантської години, вказав про наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння. За наявності підстав вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння поліцейський висунув вимогу про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alkotest 6810». Після отримання відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейський відповідно до вимог пункту 7 розділу І Інструкції №1452/735 запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, тобто в медичному закладі, який знаходиться у м.Славутич. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відповіла відмовою, яка є зрозумілою та не викликає її неоднозначного тлумачення.

Таким чином, дії поліцейського відповідали вимогам статті 266 КУпАП, Порядку №1103, Інструкції №1452/735, Інструкції №1408/27853, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за вказаних обставин становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона висловила незгоду із проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу, тому що не довіряла працівникам поліції через порушення ними вимог статей 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» та наявному в них технічному приладу «Драгер», оскільки використовувала медичний препарат «Хепілор», що могло вплинути на достовірність результатів огляду; відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейських ставить під обґрунтований сумнів ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №202348 від 22.12.2024, оскільки такі ознаки повністю спростовуються відеозаписом; на доданій до пояснень копії посвідчення водія з її фотографією видно фізіологічну особливість її шкіри почервоніння ( особливо у холодний період часу), не впливають на доведеність її вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, виходячи з такого.

ОСОБА_1 як водій транспортного засобу була зобов`язана виконати вимогу поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння при наявності ознак алкогольного сп`яніння, які давали поліцейському обґрунтовані підстави для висунення вимоги про проходження відповідного огляду, незалежно від її згоди чи незгоди з діями поліції. Зазначене прямо передбачено абзацом 3 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», яким покладено на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, положеннями пункту 2.5 ПДР України також передбачений обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського без з`ясування при цьому обґрунтованості висунутої вимоги в частині наявності у особи ознак певного виду сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не відмовлялась від проходження огляду в медичному закладі, не розуміла що має таке право та наслідки такої відмови, а працівники поліції їй не роз`яснювали правові наслідки відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння та право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у разі відмови від його проходження на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди з результатами такого огляду, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Так, на відеозаписі чітко зафіксовано, як поліцейський після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, пропонував їй пройти огляд у медичному закладі, на що вона чітко відповіла відмовою. Після цього поліцейський чітко зазначив, що в такому випадку відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд критично ставиться до зазначених у письмових поясненнях доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про порушення її права на захист, оскільки з відеозаписів вбачається, що в її присутності поліцейський роз`яснив їй права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП, та статтю 63 Конституції України.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №202348 від 22.12.2024 стосовно ОСОБА_1 складено за порушення пункту 2.5. ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Підстав для визнання недопустимим доказом складеного протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено, оскільки зазначені у ньому обставини, підтверджені доданими до нього доказами.

Таким чином, переконливих доводів і доказів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для закриття провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення, нею не наведено і при розгляді справи не встановлено.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, повністю доведена і сумніву не викликає.

Посилання особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на рішення ЄСПЛ, зазначені в письмових поясненнях, не спростовують висновків суду про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що в частині 1 статті 130 КУпАП передбачено позбавлення права керування транспортними засобами саме як додаткове покарання, яке суд може накласти із основним ( штраф), а може і не накладати, виходячи з положень статті 25 КУпАП, є довільним тлумаченням нею вказаних правих норм, оскільки санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено покарання для водіїв у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним.

Обставини, які виключають адміністративну відповідальність відповідно до статей 17-20 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 КУпАП, також не встановлено.

Необхідно зазначити, що за змістом частини 2 статті 33 КУпАП характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан враховуються при накладенні стягнення, крім випадків накладення стягнення, зокрема, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, наведені ОСОБА_1 доводи про те, що вона жодного разу не притягалась до адміністративної відповідальності, є військовослужбовцем і право керування транспортними засобами їй необхідно для проїзду до місця несення служби, не враховуються при накладенні стягнення, виходячи з положень частини 2 статті 33 КУпАП.

Інші доводи ОСОБА_1 , зазначені в її письмових поясненнях, не спростовують наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та необхідність накладення на неї адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, стягненню з особи на користь держави при накладенні на неї адміністративного стягнення підлягає судовий збір відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з частиною 1 статті 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу, що становить 34 000 гривень.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Н. С. Бабич