ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Степанової М.Ю., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Губи О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 14 вересня 2021 року о 18 годині 25 хвилин по вул. Харківського Шосе зі сторони вул. Лобачевського в напрямку вул. Кагамлика в м. Полтава в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Jeep Renegade», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25 грудня 2024 року та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що на момент розгляду справи сплинули визначені в ч.ч.6, 8 ст.38 КУпАП строки застосування до нього стягнення, так як: підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього стали фактичні дані, встановлені під час досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2021 року за №0000970, за ч.2 ст.286-1 КК України, натомість ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у його діях установлено 30 листопада 2023 року за наслідками закриття вказаного вище кримінального провадження й про це 19 грудня 2023 року повідомлено орган Національної поліції, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому саме з моменту закриття кримінального провадження (30 листопада 2023 року) розпочався передбачений ч.8 ст.38 КУпАП тримісячний строк накладення на нього стягнення, для чого слідчим у кримінальному провадженні 04 грудня 2023 року направлено копії матеріалів провадження на адресу УПП у Полтавській області з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено лише 18 листопада 2024 року, тобто через 11 місяців.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку адвоката про задоволення апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апелянта та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Установлені місцевим судом фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і винуватість у його вчиненні ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не оспорюються та підтверджуються сукупністю доказів у матеріалах справи.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доводи апелянта про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, позбавлені підстав.

За змістом положень КУпАП у випадку, коли за фактом правопорушення спочатку порушується питання про початок кримінального провадження, але згодом приймається рішення про його закриття, строки накладення адміністративного стягнення мають свої відмінності.

Так, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через 3 місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження (ч.7 ст.38 КУпАП у редакції на момент вчинення адміністративного правопорушення, чинна ч.8 ст.38 КУпАП, які є аналогічними за змістом).

На підставі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст.9 КПК України).

Закриття кримінального провадження відповідно до норм Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, через це рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим усіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч.6 ст.36 КПК України генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених ст.219 КПК України. Також у ч.6 ст.284 КПК України закріплено право прокурора на скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з її незаконністю чи необґрунтованістю.

З матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості за №0000970, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Досудове розслідування здійснювалось за фактом того, що 14 вересня 2021 року приблизно о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_1 по вул. Харківського Шосе зі сторони вул. Лобачевського в напрямку вул. Кагамлика в м. Полтава, керуючи транспортним засобом «Jeep Renegade», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , якому в результаті цієї ДТП було спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

30 листопада 2023 року слідчим закрито це кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, та постановлено направити копію постанови про закриття кримінального провадження разом із копіями матеріалів до УПП у Полтавській області ДПП для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України відповідно до положень КУпАП (а.с.63-66).

За супровідним листом №6087/115/101/02 від 04 грудня 2023 року копії матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_1 було направлено до УПП у Полтавській області ДПП для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.61-62, 67).

Разом з тим, 21 березня 2024 року заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в порядку ч.6 ст.36 КПК України скасував постанову слідчого від 30 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2021 року за №0000970 (а.с.61-62). При цьому, перевіркою матеріалів справи не встановлено відомостей про складання щодо ОСОБА_1 іншого протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за цими ж обставинами (аніж того, що був складений 18 листопада 2024 року) та його розгляду до моменту скасування прокурором первинної постанови про закриття кримінального провадження чи до складання поліцією протоколу від 18 листопада 2024 року. Не зазначено й не наведено таких даних і апелянтом чи його представником.

Затим у ході досудового розслідування було додатково проведено судову автотехнічну експертизу №СЕ-19/117-24/14013-ІТ від 26 серпня 2024 року, призначену з урахуванням вихідних даних, отриманих у ході здійсненого за участю потерпілого ОСОБА_2 слідчого експерименту. Посилання ж на проведення цієї слідчої дії не містилось у скасованому рішенні про закриття кримінального провадження. Також установлено відсутність інших свідків чи очевидців ДТП, аніж тих, які були виявлені раніше.

30 вересня 2024 року слідчим закрито назване вище кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, та постановлено направити копію постанови про закриття кримінального провадження разом із копіями матеріалів до УПП у Полтавській області ДПП для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України відповідно до положень КУпАП. Приймаючи таке рішення, слідчий із посиланням на докази, в тому числі на ті, які були додатково отримані після скасування попередньої постанови, констатував, що в діях ОСОБА_1 відсутні невідповідності з вимогами ПДР України, які би з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП, ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути її, а причиною ДТП і наслідків, що настали, було порушення пішоходом ОСОБА_2 вимог п.п.4.10, 4.14 «а», «б» ПДР України. Але в ході досудового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» ПДР України й відповідно наявність у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4-8). Відомостей про оскарження, скасування цього рішення перевіркою матеріалів справи не встановлено, а також не наведено апелянтом і його представником, які не оспорюються і за змістом своїх доводів підтверджують про те, що вказана вище постанова є чинною.

У зв`язку з цим, копії матеріалів кримінального провадження разом із копією постанови про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 надійшли до УПП у Полтавській області ДПП для вирішення питання щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України (а.с.3).

18 листопада 2024 року поліцейським УПП у Полтавській області ДПП складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за фактом того, що 14 вересня 2021 року о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_1 по вул. Харківського Шосе зі сторони вул. Лобачевського в напрямку вул. Кагамлика в м. Полтава в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Jeep Renegade», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

У подальшому наведений вище протокол із матеріалами провадження направлено на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтава (а.с.1-51).

25 грудня 2024 року місцевим судом ОСОБА_1 визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.80).

Таким чином, аналізуючи викладені вище обставини та приписи законодавства, апеляційний суд констатує, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року була скасована заступником Полтавської обласної прокуратури в ході реалізації ним передбачених КПК України повноважень, у зв`язку з чим вона втратила своє правове значення та очевидно не має впливу на виникнення юридичних наслідків у розумінні положень ст.38 КУпАП. Так, правовим результатом скасування будь-якого процесуального рішення є втрата ним юридичної сили й здатності спричиняти наслідки правового характеру. Унаслідок же скасування постанови слідчого від 30 листопада 2023 року в кримінальному провадженні було продовжено досудове розслідування, здійснювались подальші дії з метою повного й усебічного з`ясування обставин кримінального провадження (зокрема, судова автотехнічна експертиза №СЕ-19/117-24/14013-ІТ від 26 серпня 2024 року, з урахуванням даних проведеного з потерпілим слідчого експерименту), й лише після цього було остаточно прийнято слідчим рішення від 30 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що системне тлумачення положень ст.38 КУпАП у їх зв`язку із нормами КПК України свідчить про те, що обчислення строку накладення адміністративного стягнення безпосередньо та нерозривно пов`язане саме з чинною постановою про закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене вище, обрахування строку, передбаченого ст.38 КУпАП, із моменту винесення скасованої (недіючої) постанови про закриття кримінального провадження чи включення строку, який сплинув із моменту її прийняття до моменту її скасування, в загальний строк для накладення адміністративного стягнення, що починає свій відлік із чинної постанови про закриття кримінального провадження, позбавлені підстав і не ґрунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, трьохмісячний строк накладення судом адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно обчислювати з дня прийняття 30 вересня 2024 року слідчим рішення про закриття кримінального провадження, тобто кінцевим моментом цього строку було 30 грудня 2024 року. Водночас слід зауважити, що в ст.38 КУпАП установлено спеціальний порядок обчислення строку накладення адміністративного стягнення в разі, коли за фактом правопорушення спочатку здійснюється кримінальне провадження і затим приймається рішення про його закриття, але в діях порушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, а тому застосування в цьому випадку загального порядку обчислення строку застосування адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, який закріплено в ч.6 ст.38 КУпАП (протягом 1 року з дня вчинення правопорушення) є неправильним.

А оскільки за оскаржуваною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення 25 грудня 2024 року, тобто з дотриманням регламентованого ст.38 КУпАП (ч.7 ст.38 КУпАП у редакції на момент вчинення адміністративного правопорушення, чинною ч.8 ст.38 КУпАП, які є аналогічними за змістом) трьохмісячного строку з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, то підстави для закриття провадження згідно з положеннями п.7 ст.247 КУпАП є відсутніми.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун