Справа № 127/614/25
Провадження № 3/127/164/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 р. серії ЕПР №204601: «Керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , 25 грудня 2024 року о 08:55 год. в м. Вінниця по вул. Юзвинська, водій ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію, а саме дії, які примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити напрямок руху та здійснити різке гальмування, виїхавши на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Відповідно до п. 1.5 ПДР: «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Диспозиція частини 5 статті 122 КУпАП є відсильною нормою з матеріальним складом правопорушення, тобто протиправні діяння визначає шляхом відсилання до частин 1 4 ст. 122 КУпАП, та пов`язує ці протиправні діяння в прямому причинному зв`язку з настанням суспільно-шкідливих альтернативних наслідків: примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість руху; примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити напрямок руху; примушення інших учасників дорожнього руху вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 серії ЕПР №204601 не зазначено, щоб ОСОБА_1 вчинив діяння, яке передбачено частинами першою четвертою статті 122 КУпАП. Відтак, в протоколі не зазначена суть правопорушення: об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбачена ч.5 ст. 122 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 серії ЕПР №204601 лише зазначено, що керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , 25 грудня 2024 року о 08:55 год. ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу, що пов`язується в Протоколі з наслідками, передбаченими ч. 5 ст. 122 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію постанови від 25.12.2024 р. серії ЕНА №3725047 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В Постанові зазначено, що: «Керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , 25.12.2024 о 05:55 год. ОСОБА_1 перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1».

Означена постанова серії ЕНА №3725047 не може слугувати доказом вчинення ОСОБА_1 25 грудня 2024 року о 08:55 год. передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП діяння перетин суцільної лінії розмітки 1.1, яке було б в причинному зв`язку з наслідками, передбаченими диспозицією частини 5 статті 122 КУпАП, оскільки це діяння вчинене не о 08:55 год. 25.12.2024, як зазначено в протоколі серії ЕПР №204601, а о 05:55 год. 25.12.2024, як зазначено в постанові серії ЕНА №3725047.

Розбіжність між часом вчинення діяння, зазначеного в постанові серії ЕНА №3725047 з часом вчинення діяння, зазначеного в протоколі серії ЕПР №204601, в три години, виключає в діях ОСОБА_1 об`єктивну сторону, передбачену ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №204601 відсутнє зазначення, яких саме інших учасників дорожнього руху (найменування транспортного засобу, напрямок його руху тощо) дії ОСОБА_1 змусили різко змінити напрямок руху та здійснити різке гальмування. В матеріалах справи відсутні докази цього.

З доданого до матеріалів справи відеозапису не вбачається факт виїзду ОСОБА_1 25.12.2024 о 08:55 год. на смугу зустрічного рухута порушення ним п. 1.5 ПДР. Більше того, відео переривається на тривалий час і з нього можна лише встановити факт зупинки працівниками поліції автомобіля ОСОБА_1 до настання події, зазначеній в протоколі серії ЕПР №204601, далі початок ймовірного переслідування ОСОБА_1 працівниками поліції, під час якого автомобіль ОСОБА_1 та дорожню обстановку на відео не видно, далі тривала перерва у часі і продовження відео з моменту закінчення оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Інших доказів вчинення ОСОБА_1 діянь, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, до протоколу не надано.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 діянь, передбачених ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 5 ст. 122, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: