Провадження № 3-зв/204/1/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Василенко В.А., за участю захисника Бойка Ю.О., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Бойка Юрія Олександровича, про відвід судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанської Тетяни Олександрівни, яка подана в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за №204/11510/24, -

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Бойка Ю.О. про відвід судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанської Т.О. Обґрунтовуючи свою заяву захисник зазначив, що в провадженні судді Дубіжанської Т.О. перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Відвід судді заявляється через наявність обставин, які викликають сумнів у її упередженості. На думку захисника на це вказують наступні обставини.

Захисник зазначає, що станом на час подання заяви про відвід судді відсутні відомості про постановлення суддею Дубіжанською Т.О. судового рішення про відкриття судового провадження по справі №204/11510/24, про виконання підготовчих дій та про призначення справи до розгляду. Отже, відсутність постанови (ухвали) судді про відкриття судового провадження, про виконання підготовчих дій (ст.278 КУпАП), про призначення до розгляду свідчить про перешкоджання в доступі до правосуддя особі, яку притягують до адміністративної відповідальності, вказують на відхід судді від принципу верховенства права і підкорення тільки закону. Суддя Дубіжанська Т.О. допустил втручання в здійснення нею правосуддя, коли не повернула протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №120952 від 08.11.2024 року, складений поліцейським Мачоган С.Ю., і не повідомила Вищу раду правосуддя та Генерального прокурора про випадок втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, що є дисциплінарним проступком. Йдеться про те, що поліцейський Мачоган С.Ю. втрутився в роботу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по здійсненню правосуддя, коли вимагав від суду розглядати справу в судовому засіданні, яке поліцейський «призначив» на 10 год. 00 хв. 11.12.2024 року, про що зазначено в протоколі серії АБА №120952 і було повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд «адміністративної справи» відбудеться саме в призначений ним час і дату, а також у визначеному ним місці «Красногвардійський РС». Невиконання суддею Дубіжанською Т.О. вимог ст.278 КУпАП призвело до того, що постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії ААД №447840), на яку посилається в своєму протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський Мачоган С.Ю., до цього часу вважають у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська неоскарженою та не скасованою. В дійсності, постанова Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2024 року по справі №196/1534/23 була у відведені для цього строки військовослужбовцем ОСОБА_1 оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, який у свою чергу її скасував, а провадження закрив на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Викладене, на думку захисника, теж підпадає під застосування п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Враховуючи викладене, захисник просив відвести суддю Дубіжанську Т.О. від розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні захисник Бойко Ю.О. підтримав заяву про відвід судді та просив задовольнити її.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали заяви про відвід судді Дубіжанської Т.О., суддя доходить до наступних висновків.

Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачає порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення заяви. Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б визначала можливість відводу судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому заява про відвід має бути розглянута по суті.

У пункті 4 рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34, роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суд, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Тому, з урахуванням положень ст. 129 Конституції України та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою додержання принципу законності, при вирішенні заяви про відвід вважаю за необхідне при вирішенні даної заяви про відвід застосувати аналогію закону та положення найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, у зв`язку з чим керуватися положеннями Кримінального процесуального кодексу України, якими визначено підстави для відводу та врегульовано порядок його вирішення.

Згідно зі статтею 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Частиною 5 ст.80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Наведені норми чинного законодавства свідчать, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, мають бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як вбачається з заяви про відвід, наведені захисником в обґрунтування відводу доводи стосуються його незгоди з процесуальною діяльністю судді та прийнятими суддею процесуальними рішеннями, що не може бути підставою для відводу судді та не свідчить про упередженість, необ`єктивність або зацікавленість судді при розгляді даної справи.

При цьому суд зауважує, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Право на відвід не є абсолютним, в інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме принципам верховенства права та загальним засадам судочинства.

За вказаних обставин, враховуючи, що доводи заяви, поданої захисника про відвід судді Дубіжанської Т.О., не містять вмотивованих підстав для її відводу, не вказують на її упередженість, тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.75, 76 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Бойка Юрія Олександровича, про відвід судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанської Тетяни Олександрівни, яка подана в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за №204/11510/24 залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Василенко