Справа № 544/2980/24
пров. № 3/544/28/2025
Номер рядка звіту 305
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Пирятин

Суддя Пирятинського районного суду Полтавської області Сайко О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, зареєстрований в АДРЕСА_2 , не одруженого, утриманців немає, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта середня, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

за ст.173,185 КУпАП,

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 01 грудня 2024 року о 12 год в м. Пирятині по площі Майдан Незалежності, 2 В у магазині «Фора» вчинив дрібне хуліганство, у присутності відвідувачів нецензурно висловлювався в бік працівників магазину, чим порушив громадський порядок і спокій громадян і повинен нести адміністративну відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 23 грудня 2024 року о 20 год. в АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, голосно стукав у двері квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян і повинен нести адміністративну відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Цього ж дня, 23.12.2024 о 21.16 год. ОСОБА_1 на законну вимогу інспектора СРПП ст. лейтенанта поліції Неживенка А.В., припинити висловлювання нецензурною лайкою та заспокоїтися не реагував та продовжував висловлюватися в грубій формі на адресу поліцейського та погрожував, і повинен нести адміністративну відповідальність за ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість визнав частково, пояснив, що дійсно в присутності громадян нецензурно висловлювався, був нетверезий, але його спровокували інші на таку поведінку. Вважає, що опору працівникам поліції не чинив, його звинувачують безпідставно.

Санкція ст.173 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протистояти себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Обов`язковою кваліфікуючою ознакою дрібного хуліганства є місце його вчинення громадське місце, що потрібно розуміти як частину (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, за запрошенням або плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони вчинення дрібного хуліганства завжди має певний умисел особа, яка його здійснила, усвідомлює (повинна усвідомлювати), що своїми неправомірними діями вона посягає на громадський порядок у громадському місці.

Відповідальність, яка встановлена ст. 185 КУпАП, настає у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92р. "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 185 КУпАП, доведеною.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ №029192 від 23.12.2024, серії ВАВ №029191 від 23.12.2024, серії ВАВ №029230 від 20.12.2024, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапортом інспектора ВП №1 (м. Пирятин) ГУНП в Полтавській області Неживенка А.В. від 23.12.2024, висновком №634 за результатами медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння, протоколом про адміністративне затримання від 23.12.2023 та №610 від 01.12.2024, відеозаписом з бодікамери поліцейського від 23.12.2024, іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дотримуючись вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при визначенні правопорушнику виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчинених ним адміністративних правопорушення, особу порушника, який неодноразово притягувався до відповідальності за порушення громадського порядку, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та наявність обставин, що обтяжують відповідальність (вчинення правопорушення повторно протягом року), з урахуванням вказаних обставин вважаю, що правопорушникові необхідно визначити стягнення, в межах санкції ст. 185 КУпАП у виді громадських робіт. Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.

Стаття 30-1 КУпАП визначає, що громадські роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років. Тому суд не вбачає перешкод у застосуванні до правопорушника стягнення у виді громадських робіт.

Згідно ст.40-1 КУпАПсудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.2 ст. 33, 40-1, ч.2 ст.1732 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 та ст.185 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягти із ОСОБА_1 судовий збір 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок отримувача:ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови через Пирятинський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя О.О.Сайко