ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Філіпчука І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Філіпчука І.М. на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.12.2024р., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.12.2024р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , видана 27.10.2019, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 грн 60 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 листопада 2024 року о 21 год. 09 хв. у м. Чернівці по вул. Енергетичній, 2 Г керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат огляду 2,85 проміле, тест № 2130. Від керування транспортним засобом водій відсторонений. Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення суду адвокат Філіпчук І.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.12.2024р. щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ЄУНСС: 726/3851/24

НП:33/822/26/25 Головуючий у І інстанції: Асташев С.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Вважає, що постанова районного суду є незаконною та такою, що не відповідає обставинам справи, при цьому суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не дослідив усі докази та не надав їм належної оцінки.

Зазначає, що з відеозапису, який долучений до матеріалів справи, у ОСОБА_1 не вбачається ознак алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 тричі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», двічі з яких результат не показував алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що його довіритель заперечував дійсність показників приладу, оскільки не вживав таку кількість алкоголю, і тому не підписав акт огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу і на те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, зокрема право мати захисника та перекладача, зважаючи на те, що його довіритель є громадянином Литовської Республіки.

На думку апелянта, дії поліцейських не відповідали вимогам чинного законодавства.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Філіпчука І.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи, які викладені у ній, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищенаведених вимог суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Згідно вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015р. №1376 у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином Литовської Республіки, про що одразу було відомо працівникам поліції, та підтверджується даними відеозапису, наявного в матеріалах справи (а.с.11-диск).

Водночас, як правильно зазначає апелянт та було встановлено у суді апеляційної інстанції із вказаного відеозапису, поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, у тому числі право на перекладача та на захисника.

Також вказаний відеозапис свідчить про те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проведення огляду та наслідки проведення такого огляду або відмови від нього. При цьому, як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 не достатньо розумів, що він нього вимагають працівники поліції, хоча і виконував їх вимоги.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №178389, такий складено поліцейською ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_1 , водночас такий протокол не містить жодних відомостей про участь перекладача під час його складання (а.с1).

Інших доказів, які б підтверджували участь перекладача у даному провадженні, матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розуміє українську мову та послуги перекладача йому не потрібні.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст. 6 Конвенції).

При цьому, провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Швидка проти України», «Лутц проти Німеччини» та ін.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, дотриманням права на допомогу перекладача є однією зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд.

Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ у справі «Ермі проти Італії» від 18 жовтня 2006 р.).

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо громадянина Литовської Республіки ОСОБА_1 , порушено права останнього, зокрема, в частині його складення без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз`яснено йому належним чином права та обов`язки, не роз`яснено йому процедуру проведення огляду, у зв`язку з чим, було порушено його право на захист.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази, які містяться у матеріалах справи, зокрема, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою приладу «Драгер», письмові пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд також вважає неналежними доказами, оскільки такі зібрані з порушенням фундаментального права на захист.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова районного суду скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Філіпчука І.М. задовольнити.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.12.2024р. щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький