Справа № 309/197/25
Провадження № 3/309/90/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 204-1 та ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 023880 від 02.12.2024 року, 02 грудня 2024 року близько 11 год. 45 хв. прикордонним нарядом «Секрет» в межах прикордонної смуги на напрямку 150 прикордонного знаку, на відстані близько 50 м від лінії державного кордону, було виявлено та затримано гр. України ОСОБА_1 , за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №023113 від 02.12.2024 року, 02 грудня 2024 року близько 11 год. 45 хв. прикордонним нарядом «Секрет» в межах прикордонної смуги на напрямку 150 прикордонного знаку, на відстані близько 50 м від лінії державного кордону, було виявлено та затримано гр. України ОСОБА_1 , який здійснив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: здійснив спробу втечі від складу прикордонного наряду та на неодноразово повторювані законні вимогі військовослужбовця ДПС України зупинитися, проігнорував та не виконав. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону у складі групи осіб, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 20.01.2025 дані адміністративні справи об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП ви знав повністю, а у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що дійсно здійснив спробу незаконного перетину державного кордону, однак ніякої злісної непокори прикордонникам не чинив та від них не втікав. Він при спробі незаконного перетину кордону заплутався у «металічному їжаку». Підійшли прикордонники та звільнили його і затримали. Через декілька хвилин він попросив дозволу встати із землі та хоча б присісти, і йому дозволили. Потім відвезли у с.Велятино де склали протоколи, він все підписував де йому вказували не читаючи.

Дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

А частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Так, відповідно до вимогст.2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність».

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено права Державної прикордонної служби України. За якою, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право втому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п. 12).

Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 27.07.1998 № 1147 «Про прикордонний режим» постановою установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим та затверджено перелік міст і районів, в межах територій яких можуть бути встановлені контрольовані прикордонні райони, в тому числі до переліку яких у Закарпатській області увійшли місто Ужгород, Берегівський, Великоберезнянський, Виноградівський, Перечинський, Рахівський, Тячівський, Ужгородський, Хустський райони.

Також Постановою КМУ №304 визначено межі прикордонної смуги в межах прилеглих до кордону територій селищних та сільських Рад народних депутатів.

Згідно вимогст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положеннямст.280 КУпАПрегламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 023880 від 02.12.2024, протоколом про адміністративне затримання від 02.12.2024, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 02.12.2024 року, та безпосередньо визнанням своєї вини у судовому засіданні.

Що стосується правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно дост. 252 КУпАПвисновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1)ст. 247 КУпАП.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №023113 від 02.12.2024 року та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей, які би вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1ст.185-10 КУпАП. Зокрема сам ОСОБА_1 категорично заперечує факт вчинення ним злісної непокори стверджуючи, що при спробі незаконного перетину кордону заплутався у «металічному їжаку». Підійшли прикордонники та звільнили його і затримали. Зазначене пояснення ОСОБА_1 не спростовуються матеріалами адміністративної справи. Зокрема відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що ОСОБА_1 здійснив спробу втечі від складу прикордонного наряду та на неодноразово повторювані законні вимогі військовослужбовця ДПС України зупинитися, проігнорував та не виконав. До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №023113 від 02.12.2024, долучено:1) протокол про адміністративне затримання від 02.12.2024, який за своїм змістом дублює протокол ЗхРУ №023113 від 02.12.2024; 2) протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 02.12.2024 року, які не містить жодних відомостей, що підтверджували б факт злісної непокори ОСОБА_1 ; 3) пояснення офіцера прикордонного оперативного розшукового відділу (з м.д.н.п. Яблунівка) ОСОБА_2 від 02.12.2024, яке суд оцінює критично, позаяк ця ж службова особа ОСОБА_2 складала усі протоколи відносно ОСОБА_1 у даній справі, а особа свідка не може співпадати з особою сторони обвинувачення у справі, позаяк це відразу ставить під сумнів його неупередженість. Інших якихось доказів, які б спростували логічні та послідовні пояснення ОСОБА_1 матеріали даної справи не містять.

Відтак у цій частині провадження слід закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185-10,204-1, 247, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП провадженням закрити, на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.