ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/311/25 Справа № 207/5886/24 Суддя у 1-й інстанції - Скиба С. А. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає у АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 2 жовтня 2024 року о 23.45 годині по вулиці Січеславський шлях в м. Кам`янське ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Нonda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці оче , які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови суду як незаконної та необґрунтованої, оскільки судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, викладені у постанові висновки не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02 жовтня 2024 року о 23.45 год. він рухався вулицею Січеславський Шлях в місті Кам`янське Дніпропетровської області на автомобілі марки НОNDA-СRV, державний номер НОМЕР_1 в напрямку Кам`янської міської лікарні швидкої медичної допомоги з метою забрати речі моєї матері ОСОБА_2 , яка померла того ж дня, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть мається в матеріалах справи).

Вказує, що не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння. Під час розмови зі співробітником поліції перенервував та почав хвилюватися через те, що вони мають на меті незаконно та безпідставно притягнути його до адміністративної відповідальності.

Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а лише намагався з`ясувати у співробітників поліції, яким чином він має повернутися додому, враховуючи комендантську годину.

Однак, незважаючи на це, 03.10.2024 працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що під час складання протоколу серії ААД № 297916, був порушений Порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того апелянт вказує, що, як убачається з наданого опису, в матеріалах справи № 207/5886/24 відсутнє відео № 199197, посилання на яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.10.2024.

Викладені у протоколі висновки не відповідають дійсності, а сам протокол не відображає всі обставини справи на не відповідає вимогам ст. 130 КУпАП, Постанові КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і Наказу №400/666 МВС та МОЗ України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Стверджує, що жодного відображення обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, зокрема, наданих ним пояснень щодо його стану, в протоколі не зазначено.

Всупереч ст.ст. 266, 265-2 КУпАП, Наказу МВС №77 від 26 лютого 2009 року, від керування автомобілем його не відсторонили, тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося.

Все це є доказами того, що у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння він не знаходився.

Вказує, що незгода водія з проведенням огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою дня притягнення його до адміністративної відповідальності за вимогами КУпАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд (додаток 1 до Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року). Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце і час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною статтею 256 КУпАП.

В матеріалах адміністративної справи вказаний акт направлення водія на огляд відсутній, як і відсутні відомості про надання апелянту копії акту огляду, де було б вказано про відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 просить постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.12.2024 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Додатково суду пояснив, що коли він їхав до лікарні за речами померлої матері, його зупинили працівника патрульної поліції і повідомили, що не працює ліхтар лівого габариту. Після чого поліцейський безпідставно висунув йому вимогу їхати до лікарні для огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча будь-яких ознак не зазначив, ліхтариком в очі йому не світив. Тому, оскільки булі відсутні об`єктивні ознаки наркотичного сп`яніння, він відмовився їхати до лікарні для огляду та вважав такі дії поліцейських незаконними.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №297916 від 03.10.2024, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) убачається, що 01.20.2024 о 23 годині 43 хвилини в м. Кам`янське, вул. Січеславський Шлях, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Нonda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подію зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції № 799197.

У графі «До протоколу додаються» вказано: матеріали справи.

У графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено пояснення на 2 аркушах надаю на окремому листі (2) додатку, у зв`язку з некоректними даними, які внесені до протоколу сержантом поліції Сучковим М.Р..

Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 01.06.2005.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, однак останній відмовився від підпису у протоколі.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водія ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я - Першої міської лікарні міста Кам`янського, однак огляд не проводився, оскільки водій відмовився (а.с.2).

У своїх письмових поясненнях водій ОСОБА_1 зазначив, що керуючи транспортним засобом Нonda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 , рухався вздовж вул. Січеславський Шлях в напрямку лікарні № 8 (приблизно о 23 годині 35 хвилин), був зупинений екіпажем поліції на чолі з сержантом поліції Сучковим М.Р.

Сержант ОСОБА_4 підійшов до автомобіля в той час, коли ОСОБА_5 діставав документи (технічний паспорт та посвідчення водія). Без інформування хто він такий (не сказав ні ПІБ, ні посади) та причини зупинки, одразу сказав надати відповідні документи (техпаспорт на автомобіль на посвідчення водія). На його вимогу, водій надав документи, після чого запитав у чому причина зупинки. Сержант ОСОБА_4 відповів, що причиною зупинки є непрацююча лампа лівого габаритного вогня (світла), що відповідало дійсності, як з`ясувалося вже пізніше. Одразу після повідомлення про несправний габаритний ліхтар, сказав про його підозру щодо алкогольного сп`яніння. На питання, як саме виражається поведінка, яка стала підставою вважати ОСОБА_1 під дією алкогольного сп`яніння, поліцейський відповів, що «поведінка не відповідає дійсності». На питання що саме та як взагалі поведінка не може відповідати дійсності, ОСОБА_4 не зміг надати зрозумілої відповіді. Після чого, після хвилини мовчання, повідомив про те, що на його думку у ОСОБА_1 зіниці ока не реагують на світло, при цьому він не зробив корректно такий тест, щоб так вважати, оскільки помахав швидко ліхтарем десь збоку. Він повідолмив поліцейських ще раз про те, що у нього сьогодні померла мама і він повинен встигнути забрати її особисті речі з лікарні, а також про те, що на підтвердження його слів у нього відповідна довідка про смерть матері, і він може її зараз надати поліцейському для ознайомлення, останній відмовився дивитись та продовжив повторювати, що вимагає проїхати на освідування, при цьому не пояснивши ОСОБА_1 , як йому потім рухатись у комендантську годину.

Звертає увагу, що формулювання, вказані у протоколі, а саме: порушення мови, порушення координації рухів не відповідає дійсності. Просить переглянути запис з камер працівників поліції. При цьому він йшов на контакт з поліцією і виконував усі дії, які від нього вимагали. За особистим бажанням та на прояв поваги до поліції вийшов з машини для подальшої бесіди. В той же час з боку поліцейського було не бажання йти на порозуміння, переглянути документи про смерть матері. Без зрозумілих пояснень поліцейський наполягав поїхати на службовому автомобілі до лікарні для проходження освідування у комендантську годину. Після цього ОСОБА_1 повідомив сержанта, що він з такої відстані, на якій він знаходився, не міг фізично бачити, чи реагують очі водія на світло за такий проміжок часу. У свою чергу, ОСОБА_1 повідомив поліцейських про те, що сьогодні (02.10.2024), у нього сталося лихо- померла мама, і навіть якщо у поліцейських виникли якісь сумніви з приводу поведінки ОСОБА_5 , просив з розумінням поставитись до нього (хоча жодними своїми діями, на ого погляд, не давав підстав для підозр щодо його стану). Просить переглянути відеозапис з нагрудних камер поліцейських. Ще раз наголосив, що поспішає у зв`язку з тим, що треба встигнути до комендантської години забрати деякі речі, що залишились у лікарні та потрапити додому (а.с.3-4).

Відповідно до рапорту сержанта поліції ПСРПП ВП № 2 Кам`янського РУП, під час несення служби в добовому екіпажі за адресою: м. Кам`янське, вул. Січеславський Шлях, було зупинено транспортний засіб Нonda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , під час розмови з яким були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Водію було запропоновано пройти медичний огляд, на що останній відмовився, чітко не надавши відповіді. На останнього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст 130 КУпАП серії ААД №297916 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2)забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Працівниками поліції долучено до матеріалів справи два диски з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис «export-y7t3s», який міститься на одному DVD-R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.6).

Video ID: 18a10a13a00022b69df5e14c8622919

Video ID: 5cf473ac50525764ac6cfa6133382bc

Початок запису: 02.10.2024, 23:44:58

Кінець: 03.10.2024, 01:34:39

Записано: 0177405 ( ОСОБА_6 )

ID реєстратора: 799197

На відеозапис у зафіксовано, як працівник поліції звертається до водія ОСОБА_1 : «Я поліцейський ПСРПП ОСОБА_6 , Вас зупинено згідно ч.3 ст. 35 Закону України про «Національну поліцію», а саме є підстави вважати, що автомобіль або водій причетні до скоєння адміністративного правопорушення, тобто у Вас не працював лівий поворотник. В ході бесіди з Вами, виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, зіниці очей не реагують на світло. Пропоную Вам проїхати до першої міської лікарні м. Кам`янське для проходження освідування».

ОСОБА_1 : «Комендантська година».

Працівник поліції: «Ви згодні проїхати до лікарні?»

ОСОБА_1 : «Я не могу дать Вам ответ на это вопрос».

Працівник поліції: «Ви зобов`язані надати відповідь».

23:46:57 годин ОСОБА_1 : «Ви меня остановили за этот габарит, я согласен, сейчас он не работает. Это произошло только что. Спасибо, что меня предупредили. Что значит мое поведение не соответствует реальности? Я включил аварийку и остановился. Я не танцую, не кручусь на месте».

Працівник поліції: «Ви або погоджуєтесь пройти огляд, або відмовляєтесь?»

ОСОБА_1 : «Ты понимаешь, что такое умерла мать? ОСОБА_7 день бывает раз в жизни. А ты мне создаешь проблемы. Пойми меня, я могу показать свидетельство о смерти. Не задерживай меня».

Працівник поліції: «Їдеми чи ні?»

ОСОБА_1 : «Я не буду говорить. Я не отказываюсь и не соглашаюсь».

Працівник поліції: «В такому випадку ми будемо складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а Ви протягом двох годин можете самостійно проїхати та пройти огляд».

ОСОБА_1 : «Мне не нравится Ваше поведение, мне кажется, что у Вас зрачки расширены. Будь любезен, беседуй со мной».

Працівник поліції: «Ви до ранку будете розмовляти ні про що?»

ОСОБА_1 : «В смысле ни о чем? Ты мне создаешь проблему».

Працівник поліції: «Я буду змушений скласти протокол про те, що Ви відмовляєтесь їхати до лікарні для проведення огляду».

ОСОБА_1 : «Я разве отказался? ОСОБА_8 составлять, у меня есть человек, который скажет, что я не отказывался».

Працівник поліції: «Ми їдемо до лікарні, чи ні?»

ОСОБА_1 : «Ви опять? Ви же пошли протокол составлять. Я вам сразу же сказал, что у меня много вопросов к Вам».

Працівник поліції: «Якщо Ви зараз не надасте чітку відповідь, ми будемо змушені вважати таку поведінку як пасивна відмова».

ОСОБА_1 : «Я не могу дать конкретный ответ, потому что Вы мне не ответили. Вы говорите глаза, да?».

Далі на відеозапису зафіксовано, що водій ОСОБА_1 телефонує комусь та консультується з приводу ситуації, а потім починає фіксувати події на свій мобільний телефон.

ОСОБА_1 : « ОСОБА_9 нашу историю. Представтесь пожалуйста, Вы не представились».

Працівник поліції: «Я підійшов, представився та назвав причину зупинки. Ось моє службове посвідчення. Андрій Миколайович, я пропоную Вам поїхати до першої міської лікарні м. Кам`янське для проходження медичного освідування».

ОСОБА_1 : «Я зафиксировал Ваши документы. Причина остановки?».

Працівник поліції: «Я вам повідомляв. Не працює лівий габарит».

ОСОБА_1 : «Далі, з моєї сторони я кажу, що бачу, таке трапляється».

Працівник поліції роз`яснив водію ОСОБА_1 про те, що протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу він може самостійно поїхати до медичного закладу та здати аналізи для проведення огляду, та запитав, чи буде водій надавати пояснення.

ОСОБА_1 : « ОСОБА_10 , будь-ласка. Куди ти?»

Працівник поліції повідомив, що поведінка ОСОБА_1 розцінена як відмова і зараз він буде складати протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 : « ОСОБА_10 , я не розумію, скажи мені, чому і які є підстави, коли ти підійшов до мене?»

Працівник поліції: «Я вже декілька разів повідомляв. Я посвітив Вам в очі, Ваші зіниці не реагують на світло».

ОСОБА_1 : «Коли?»

Працівник поліції: «Це є ознака наркотичного сп`яніння».

ОСОБА_1 : «Ти посвітив мені в очі, коли ми тут стояли, але про ознаки ти сказав, ще коли я сидів в машині».

Працівник поліції: «Крім того, ОСОБА_11 поведінка не відповідає дійсності».

ОСОБА_1 : «Що таке дійсність? Де воно буде написано? Що мені прочитати?»

Працівник поліції: «Спільний Наказ МВС та МОЗ, там є ознаки».

На відеозапису видно, що працівник поліції складають адміністративні матеріали.

ОСОБА_1 : «Ты создаешь мне проблему. Скажи, зачем? У меня и так есть проблема, зачем ты мне создаешь еще одну? Ответь. Зачем? Прием?».

Працівник поліції: «Я зайнятий».

ОСОБА_1 : «Общение прежде всего, а не бумага. Может позже допишешь?»

Працівник поліції: « ОСОБА_12 з Вашим товаришем поспілкуватися».

ОСОБА_1 : «Просто ответь, зачем ты это делаешь? Мне мого слов не нужно, просто ответь. Давай разберемся. Мне не понятно, что ты пишешь вообще. Тебе тоже создадут проблемы, как и ты мне. Мир круглый».

Потім ОСОБА_1 особисто читає складений протокол про адміністративне правопорушення: «Написал лишь бы что. Обидно, что вас не наказывают за такую писанину. Ты поступаешь некрасиво. Ты неправильно написал протокол. Я не согласен. Даже не знаю, кому позвонить в такое время. Я вижу явные ошибки в формулировке. Я могу ходить, писать, я до конца не ознакомился. Ты меня отвлекаешь. У тебя движения очень странные».

Працівник поліції: «З чим Ви не згодні, все напишіть у поясненнях».

ОСОБА_1 : « ОСОБА_13 ты проверял у меня координацию рухов?»

Працівник поліції: «Коли Ви виходили із автомобіля, Ви з нього вивалились».

ОСОБА_1 : «Это неправильно, почему он не написал, что я вывалился?»

Працівник поліції: «Ви будете писати пояснення?»

ОСОБА_1 : «Я не пойму, я ограничен во времени?»

Далі на відео зафіксовано, як ОСОБА_1 пише свої пояснення. Через деякий час пропонує своєму товаришу написати пояснення, як свідку події, на що останній відповів: « ОСОБА_14 меня вызывают в суд, там я все поясню».

Другий дик, наявним в матеріалах справи, не має назви, на ньому міститься відеофайл «export-y7t3s», з аналогічним записом, як DVD-R диску, зміст якого наведено вище.

Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного у медичному закладі. Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на перебування у стані сп`яніння, а намагався з`ясувати у працівників поліції, яким чином він має повернутися додому, враховуючи комендантську годину, не заслуговують на увагу. На наявному відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції неодноразово пропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній вказував, що не може надати відповідь на це запитання, декілька разі просив працівника поліції назвати себе, причину зупинки транспортного засобу, не погоджувався з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння, вказував, що працівники поліції створюють йому проблеми та вимагав надати відповідь навіщо. При цьому працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження запропонованого огляду та повідомлено, що така поведінка водія, а саме не бажання надати чітку відповідь на запитання щодо проходження огляду, буде розцінена останніми як відмова під проходження огляду. На думку апеляційного суду ОСОБА_1 зловживав своїми процесуальними правами та вживав заходи, щоб ухилитись від проходження огляду, що працівниками поліції правильно розцінено як пасивна відмова водія від проходження медичного огляду.

Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

Згідно з пункту 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Водію було неодноразово запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 уникав відповіді, вказавши, що не може надати відповіді на це запитання, не погоджувався з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння, просив врахувати те, що у той день у нього померла мама, та вимагав надати відповідь, навіщо працівники поліції створюють йому проблему, що у свою чергу було розцінено працівниками поліції як пасивна відмова. На переконання апеляційного суду, дії ОСОБА_1 свідчать про те, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду, та, як наслідок, уникнути відповідальності.

Дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не знаходився у стані алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння, є неспроможними, оскільки йому ставиться у провину саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи апеляційні доводи сторони захисту про належність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 297916 складеного 03.10.2024 щодо ОСОБА_1 , 01.20.2024 о 23 годині 43 хвилини в м.Кам`янське, вул. Січеславський Шлях, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Нonda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст.256 КУпАП, отже апеляційній доводи про те, що висновки, викладені у протоколі не відповідають дійсності та не відображають всі обставини справи є необґрунтовані. Водночас апеляційний суд зауважує, що апелянтом в його апеляційній скарзі не вказано, які саме обставини, не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не наведені працівником поліції. Також не вказує апелянт і про те, які саме висновки, вказані у протоколі, не відповідають дійсності.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у протоколі не зазначено його пояснення щодо його стану не відповідають дійсності. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 власноручно зазначив: Пояснення на двох аркушах надаю на окремому листі у зв`язку з некоректними даними, які внесені до протоколу сержантом поліції Сучковим М.Р.

Крім того, пояснення водія ОСОБА_1 , написані ним власноручно, наявні в матеріалах провадження ( а.с. 3-4 ).

До такого ж висновку дійшов апеляційний суд і щодо твердження ОСОБА_1 про те, що у матеріалах справи № 207/5886/24 відсутнє відео № 199197, посилання на яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як було зазначено вище, працівниками поліції долучено до матеріалів провадження диски з аналогічним відеозаписом з нагрудної камери працівник поліції ОСОБА_6 із зазначенням ID реєстратора: 799197, відомості про який вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 297916 від 03.10.2024.

Таким чином апеляційні доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, не заслуговують на увагу.

Твердження ОСОБА_1 про те, що протокол не відповідає вимогам ст. 130 КУпАП, постанові КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і Наказу №400/666 МВС та МОЗ України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», є неспроможними, оскільки згадані апелянтом нормативні акти не містять у собі вимог щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Не є слушними і доводи ОСОБА_1 про те, що незгоді водія з проведенням огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів не може бути підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд зауважує, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, тому відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», останньому було запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння саме у закладі охорони здоров`я. Огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 не пропонувався.

Усупереч твердженням апелянта у матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у медичному закладі (а.с2), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, тому огляд не проводився.

У свої чергу відсутність доказів відсторонення поліцейськими водія ОСОБА_1 від керування ним транспортним засобом не спростовує правильності висновків, викладених у постанові місцевого суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю та не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також апелянтом не надано відомостей про, що останні він звертався до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, зокрема і доводам сторони захисту про наявність підстав для закриття адміністративного провадження, та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення. При цьому надана апелянтом характеристика з місця його роботи не впливає на вид застосованого судом адміністративного стягнення за вчинене ОСОБА_15 адміністративне праворпорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО