Справа № 352/2949/24
Провадження № 3/352/41/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 161676 від 29 жовтня 2024 року вказано, що 19 жовтня 2024 року приблизно о 21 год 00 хв, в с. Клубівці по вул. Франка, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольцваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №18965 лікаря-нарколога КНП «ОКЛ ІФ ОР», результат етиловий спирт 0,46% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 19 жовтня 2024 року приблизно о 21 год 00 хв, в с. Клубівці по вул. Франка, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Фольцваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з комбайном «CIAAS DOMINATOR 66» н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. При ДТП автомобіль та комбайн отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Голуб Г. не з`явилися, але від захисника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, а також про закриття провадження через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом «Фольцваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Просив врахувати суд, що висновки щодо медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені в порушення вимог Інструкції вважаються недійсними. В порушення Інструкції до протоколу долучено відповідь на запит № 18965 від 28 жовтня 2024 року, в якій вказано, що у ОСОБА_1 був здійснений забір крові 19.10.2024 року о 23:40 в КНП «ОКЛ ІФ ОР», етиловий спирт 0,46 проміле. Будь-які інші докази перебування ОСОБА_1 під час керування авто в стані сп`яніння в матеріалах справи відсутні. Дії патрульного поліції непослідовні, оскільки складати протокол про адмінправопорушення необхідно після його виявлення та закріплення відповідних доказів. Складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення (в даному випадку 10 днів) є недопустимим та не відповідає принципу законності. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів справи про адмінправопорушення, однак достовірність доказів, які є сумнівними, відсутність доказів зібраних особою що склала протокол про адмінправопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості.

Стосовно вчинення правопорушення за ст. 124 КУпАП, захисник просив вирішити справу на розсуд суду.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП:

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху

Згідно п. 1.1 розділу 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративні правопорушення, зокрема:

- протоколом серії ЕПР1 №154446 від 19 жовтня 2024 року про адміністративне правопорушення (а.с. 17);

- схемою ДТП від 19 жовтня 2024 року ( а. с. 18);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.19-20);

- довідкою №3003 видана ОСОБА_1 про те, що він звертався у відділення НЕМД 19 жовтня 2024 року (а.с.21);

- фотознімками з місця ДТП (а.с.24);

- рапортом працівника поліції (а.с.25);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19 жовтня 2024 року (а.с.26).

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; пунктом 11.3 ПДР України передбачено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст.124 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає таке.

Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суду були надані такі докази:

-протокол серії ЕПР1 №161676 від 29 жовтня 2024 року про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 зазначив, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а результати аналізів можу пояснити наявністю в крові медичних препаратів, які йому вводили на швидкій ( а.с.1);

-копію довідки №3003 виданої ОСОБА_1 про те, що він звертався у відділення НЕМД 19 жовтня 2024 року (а.с.3);

-відповідь на запит з КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» щодо вмісту етилового спирту в крові ОСОБА_1 (а.с. 5);

-копію схеми місця ДТП від 19 жовтня 2024 року (а.с.6);

-копію протоколу серії ЕПР1 №154446 від 19 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с.7);

-копію письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.8-9);

-акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19 жовтня 2024 року (а.с.10);

-відеоматеріал з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції (диск з відеозаписом міститься на а.с.11), на якому зафіксовано приїзд працівників поліції на місце ДТП та спілкування з потерпілими ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи сторони захисту з приводу того, що матеріали справи містять лише відповідь на запит з лікарні про забір крові у ОСОБА_1 і наявність етилового спирту, а не висновок щодо результатів огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також відсутній акт огляду на стан сп`яніння заслуговують на увагу.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 9.11.2015 р. № 1452/735.

Згідно п. 8 Розділу І згаданої Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Розділом ІІІ зазначеної Інструкції визначено наступний порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, а саме:

«14. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

15. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

16. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

17. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

19. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

20. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я».

Таким чином, складання акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікарем закладу охорони здоров`я є обов`язковим.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що дійсно 19 жовтня 2024 року сталася ДТП за участі водія ОСОБА_1 , якого доставили до КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» з діагнозом: забій м`яких тканин голови, закритий трансцетабулярний перелом справа зі зміщенням відламків та вивихом головки правої стегнової кістки.

В протоколі про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 161676 від 29 жовтня 2024 року працівник поліції зазначив, що 19 жовтня 2024 року ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Посадова особа поліції, яка склала протокол про адмінправопорушення долучила до протоколу лише відповідь на запит № 18965 від 28 жовтня 2024 року, в якій вказано, що у ОСОБА_1 був здійснений забір крові 19.10.2024 року о 23:40 в КНП «ОКЛ ІФ ОР», етиловий спирт 0,46 проміле (а.с. 5).

Як було зазначено вище, діючі нормативно-правові акти вимагають від відповідних уповноважених осіб обов`язкове складання акту медичного огляду особи та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, проте в матеріалах адмінсправи ці обов`язкові документи відсутні.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 8 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з довідкою № 18965 від 28 жовтня 2024 року, у ОСОБА_1 був здійснений забір крові 19.10.2024 року о 23:40.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння о 21:00 19 жовтня 2024 року. З долученого до протоколу відеозапису, встановлено, що поліцейські прибули на місце ДТП о 21:20 19 жовтня 2024 року.

Тобто, забір крові у ОСОБА_1 був здійснений більш ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адмінправопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Як зазначено вище, належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності були належними, допустимими, достатніми та за принципом доказування «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява N 926/08), а також на встановлені суддею обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація є сумнівними. Наявність цих сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Крім цього, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, що є недопустимим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 36, 124, 130, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК