Справа № 623/4874/21
Провадження № 3-в/638/9/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши подання начальника Ізюмського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Забірник М. В. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харкова надійшло подання начальника Ізюмського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Забірник М. В. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання мотивоване тим, що 26.01.2022 року до Ізюмського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшла та одразу була прийнята до виконання постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року на правопорушника ОСОБА_1 26.01.2022 року Ізюмським PB № 2 було направлено виклик порушнику за місцем ресстрації та місцем фактичного мешкання порушника на 04.02.2022 рік. Порушник з?явився до уповноваженого органу з питань пробації де йому було роз?яснено порядок та умови відбуття покарання та видане направления для відбуття суспільно корисних робіт. З 08.02.2022 року правопорушник ОСОБА_1 приступив до відбуття стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. У зв?язку із військовою агресією РФ Ізюмський РВ № 2 припинив свою роботу з 24.02.2022 року. У квітні 2023 року Ізюмський РВ № 2 поновив свою роботу в м. Ізюм, Харківської області. Після проведення стабілізаційних заходів правопорушник ОСОБА_1 був викликаний до УОПП та пояснив, що з 08.02.2022 року по 24.02.2022 року відбував суспільно корисні роботи в КП «Благоустрій м. Ізюма», та йому було роз?яснено, що після з?ясування можливості видачи паправлення до КП «Благоустрій м. Ізюма» за викликом він зобов?язаний з?явитися до УОПП. 12.05.2023 року ОСОБА_1 з?явився до УОПП та отримав направлення для продовження відбування суспільно корисних робіт. ОСОБА_1 не приступив до відбуття стягнення, згідно отриманого повідомлення з КП «Благоустрій м. Ізома» в них відсутня інформація щодо визначення органом місцевого самоврядування об?єктів та видів робіт для виконання суспільно корисних робіт, у тому числі відсутня інформація тодо включення до такого переліку КП «Благоустрій м. Ізома». Крім того не вирішено питання щодо фінансування та оплати таких робіт. Таким чином відсутні підстави для допуску (прийняття) таких порушників до виконання суспільно корисних робіт. У зв?язку із вищезазначеним постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року стосовно ОСОБА_1 не виконана.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання технічними засобами фіксації судом не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

26.01.2022 року до Ізюмського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшла та одразу була прийнята до виконання постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року на правопорушника ОСОБА_1 .

Із подання вбачається, що з 08.02.2022 року правопорушник ОСОБА_1 приступив до відбуття стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. У зв?язку із військовою агресією РФ Ізюмський РВ № 2 припинив свою роботу з 24.02.2022 року. У квітні 2023 року Ізюмський РВ № 2 поновив свою роботу в м. Ізюм, Харківської області. Після проведення стабілізаційних заходів правопорушник ОСОБА_1 був викликаний до УОПП та пояснив, що з 08.02.2022 року по 24.02.2022 року відбував суспільно корисні роботи в КП «Благоустрій м. Ізюма», та йому було роз?яснено, що після з?ясування можливості видачи паправлення до КП «Благоустрій м. Ізюма» за викликом він зобов?язаний з?явитися до УОПП. 12.05.2023 року ОСОБА_1 з?явився до УОПП та отримав направлення для продовження відбування суспільно корисних робіт. ОСОБА_1 не приступив до відбуття стягнення, згідно отриманого повідомлення з КП «Благоустрій м. Ізома» в них відсутня інформація щодо визначення органом місцевого самоврядування об?єктів та видів робіт для виконання суспільно корисних робіт, у тому числі відсутня інформація тодо включення до такого переліку КП «Благоустрій м. Ізома». Крім того не вирішено питання щодо фінансування та оплати таких робіт. Таким чином відсутні підстави для допуску (прийняття) таких порушників до виконання суспільно корисних робіт.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , він встиг відпрацювати в Ізюмському благоустрії половину часу зі 120 годин. Почалась війна і роботи припинились. Після деокупації міста його викликали знову, щоб допрацювати години. Коли він прийшов відпрацювувати в благоустрій, його повідомили, що вони зараз не мають коштів для того, щоб йому платити.

Станом на час розгляду подання постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року не виконана.

Виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт регламентується Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року за № 474/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 березня 2013 року за № 457/22989.

Відповідно до п. 11.1. зазначеного Порядку виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Главою 31-А Розділу V КУпАП передбачається порядок провадження по виконанню постанови про застосування суспільно корисних робіт.

Так, ст. 325-4 КУпАП передбачено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а у разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, ст. 183-2 КУпАП визначено, що ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - тягне за собою адміністративний арешт строком до десяти діб.

Під ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у вищевказаній статті слід розуміти: неприбуття порушника до місця виконання суспільно-корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.

ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є: обов`язковість судового рішення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи начальника Ізюмського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Забірник М. В., встановлено, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання суспільно корисних робіт.

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж три роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 303, 304 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Ізюмського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Забірник М. В. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2022 року у справі № 623/4874/24у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її прийняття.

Суддя В. В. Щепіхіна