КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Сидорчук Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову суддіШевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2024,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, і накладено на ньогоадміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить3400 грн.

Також закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, № 392-399, у зв`язку із закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, адвокат Сидорчук Ю.М. подала в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, щосуд не взяв до уваги докази та відхилив обставини, які мають важливе значення. Звертає увагу, що ДП «Держреєстри України» підзвітне та підконтрольне Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Вказує, що встановлення премій ОСОБА_1 було здійснено як виконуючому обов`язки директора і всі преміювання здійснювалися ним виключно із погодженням з Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Наголошує, що з 2021 року ОСОБА_1 перебуває саме на посаді виконуючого обов`язки директора ДП, з ним не було укладено контракт як з директором підприємства. Зауважує, що 21.05.2021 ОСОБА_1 було попереджено про обмеження, встановлені ЗУ «Про запобігання корупції» і підписано відповідне попередження, однак не було роз`яснення про конфлікт інтересів.

Прокурор Офісу Генерального прокурора Шкурпела Р.В. подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення адвоката Мартиненко Ю.М., ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора Шкурпели Р.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповіднодо ч.1ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції»особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з протоколами про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, № 392-483 від 22.04.2022, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора ДП «Держреєстри України», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень, не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність в нього реального конфлікту інтересів та в умовах реального конфлікту інтересів приймав рішення щодо встановлення собі, як виконуючому обов`язки директора, премій та надбавок, шляхом особистого підписання відповідних наказів.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних, що містяться, зокрема,у наказі голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 21.02.2021; попередженні про обмеження, встановлені ЗУ «Про запобігання корупції» та відповідальність за подання недостовірної інформації від 21.05.2021; наказі в.о. директора ДП «Держреєстри України» №1-к від 25.05.2021; Статуті ДП «Держреєстри України»; колективному договорі між адміністрацією і трудовим колективом ДП «Держреєстри України»; посадовій інструкції виконуючого обов`язки.

З огляду на досліджені докази, суддя місцевого суду правильно встановив, що ОСОБА_1 , як виконувач обов`язків директора ДП «Держреєстри України», є суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що всі преміювання ОСОБА_1 здійснювалися ним виключно із погодженням з Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів спростовуються листом Держпродспоживслужби №28-17/5132 від 14.03.2024, відповідно до якого у період з 01.03.2022 по 12.03.2023 від виконуючого обов`язки директора ДП «Держреєстри України» ОСОБА_1 не надходило повідомлень про наявність у нього конфлікту інтересів, погоджень виплати надбавок та преміювання не приймалось, рішень (наказів) про врегулювання конфлікту інтересів стосовно нього не видавалося.

Безпідставними є доводи захисника про те, що повідомлення про наявність конфлікту ОСОБА_3 фактично здійснював шляхом направлення до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачівзвітностей про підприємство, персонал, витрати на оплату праці та інформації щодо розміру посадового окладу, розміру преміювання, надбавок, відпуских тощо, оскільки такі повідомлення подавались не на підставі ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про наявність у неї конфлікту інтересів, а за результатами фінансової діяльності очолюваного ним державного підприємства.

Досліджені судом докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, а тому суддя місцевого суду правильно визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, за вказаних у протоколах обставин, та наклав на нього адміністративне стягнення в межах санкції більш тяжкого правопорушення на підставі статті 36 КУпАП.

Жодних доказів, які б спростовували висновки судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, апеляційному суду надано не було.

Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів, дослідження обставин, які потребують спеціальних знань, від учасників провадження не надходило.

В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність події і складу правопорушення є необґрунтованими.

Висновок судді місцевого суду про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, № 392-399, у зв`язку із закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності є правильним та відповідає вимогам ст.ст. 38, 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного приходжу до висновку, щопостанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни або скасування в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сидорчук Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2024, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАПбез змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя