Дата документу 23.01.2025Справа № 554/198/25
Провадження № 3/554/179/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2025 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянин України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.01.2025 р. адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення №554/198/25 (провадження №3/554/179/2025), №554/199/25 (провадження №3/554/180/2025), №554/204/25 (провадження №3/554/184/2025), у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження, присвоєно їм єдиний номер справи №554/198/25 (провадження №3/554/179/2025).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №369144 від 29.12.2024 р. ОСОБА_1 29.12.2024 р. о 15 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, ображав, погрожував фізичною розправою, вдарив по нозі, чим була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №393607 від 30.12.2024 р. ОСОБА_1 30.12.2024 р. о 16 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, вдарив по обличчю, тулубу, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №591821 від 17.12.2024 р. ОСОБА_1 17.12.2024 р. о 20 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, висловлював образи нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, завдав ударів по тілу, чим була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечував. Зазначив, що проживає в одній квартирі разом із мамою ОСОБА_2 , з якою постійно виникають конфлікти.

Потерпіла ОСОБА_2 у суді показала, що конфлікти з сином носять регулярний характер, особливо останнім часом, коли він привів до їх однокімнатної квартири проживати жінку, з якою разом вони випивають алкогольні напої. Під впливом вжитого алкоголю він стає агресивним і наносить їй тілесні ушкодження, спричиняє моральний та психологічний тиск, тримаючи її у постійному психо-емоційному напруженні. Не знімає побої вона через те, що жаліє сина і не вірить у допомогу правоохоронних органів. Сподівається, що якщо син влаштується на роботу, то ситуація зміниться.

Суд, вивчив письмової докази, додані до протоколу, з яких встановив наступне.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 369144 від 29.12.2024 р., ВАД №393607 від 30.12.2024 р., ВАД №591821 від 17.12.2024 р., протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.12.2024 р., встановлено, що ОСОБА_1 систематично вчиняє дії фізичного та психологічного характеру.

При оцінці ризиків вчинення домашнього насильства за поясненнями постраждалої особи, поліцейським при заповнені відповідної Форми зазначено, що кривдник вживає алкогольні напої, поведінка кривдника впливає на безпеку постраждалої особи, кривдник нападав на постраждалу особу за межами домашнього середовища, кривдник має фінансові проблеми, протягом року до кривдника застосовувався терміново заборонний припис, кривдник залякував, переслідував постраждалу особу, кривдник раніше вчиняв до постраждалої особи фізичне та психологічне насильство.

В матеріалах справи містяться пояснення свідка ОСОБА_3 , яка є співмешканкою ОСОБА_1 , з яких встановлено, що вона стала свідком того, як ОСОБА_1 висловлювався нецензурно в бік ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, штовхав її, завдавав удари по тілу.

Всі докази, надані суду, у своїй сукупності свідчать про той факт, що дії ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства носять стійких характер і створюють у потерпілої стан напруги, нервозності, необхідності вжиття заходів до самозахисту чи інших заходів самозбереження, у тому числі, емоційного здоров`я.

Той факт, що сторони цих відносин проживають в одній квартирі посилює стан психологічної напруги та вимушеної залежності потерпілої. У аб`юзивних стосунках часто спостерігається цикл насильства, протягом якого чергуються зростання напруги, вчинення насильства та період примирення і спокою. Потерпілі можуть бути втягнуті в пастку цього циклу ізоляцією для сприяння насильству, насильницькою владою та контролем, травматичною прив`язаністю до кривдників, суспільним схваленням насильства, нестачею фінансових ресурсів, страхом (залякуванням), соромом (звинуваченням жертви) та прагненням захистити дітей.

Кривдники чинять домашнє насильство, коли вірять, що насильство є дозволеним, прийнятним, узаконеним чи про нього не буде повідомлено. Такі уявлення спричинюють між поколінні цикли насильства серед дітей чи інших людей, котрі відчувають, що таке насильство є прийнятним, виправданим і на нього дивляться крізь пальці. Багато людей не усвідомлюють себе як кривдників чи жертв, розглядаючи свої досвіди насильства як «сімейні конфлікти, що вийшли з-під контролю».

Наслідки домашнього насильства для потерпілих варіюються від фізичної інвалідизації, хронічних проблем зі здоров`ям, важких психічних порушень до фінансової скрути та нездатності будувати здорові стосунки. Діти, що живуть у домівках з насильством, з раннього віку виявляють психологічні проблеми, такі як ухильність надчутливість до загроз, неконтрольована агресія, що призводять до вторинної травматизації.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п.п.4,14,15,17 ч.1 зазначеного закону і має наступне визначення.

Фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суд, вивчивши та оцінивши всі надані суду докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілій доведена повністю.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати громадські роботи.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд Октябрського району м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Я. М. Горбунова