Справа № 643/2128/24
Провадження № 3/643/434/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

22 лютого 2024 року о 02-53 годині водій ОСОБА_1 , рухаючись по просп. Героїв Харкова, 199Б, керував транспортним засобом Jeep Limited CRD, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Тим самим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою проживання правопорушника, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. За клопотанням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мельниченка Є.О. Московським районним судом м. Харкова було скеровано запит до військової частини НОМЕР_1 щодо можливості ОСОБА_1 бути присутніми у судових засіданнях по справі №643/2128/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в приміщенні Московського районного суду м. Харкова або за допомогою відеоконференцзв`язку поза приміщенням Московського районного суду м. Харкова. 30 грудня 2024 року від тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшла відповідь, згідно з якою ОСОБА_1 був направлений в район виконання бойових завдань на території України, з метою забезпечення національної безпеки та оборони України, та по теперішній час виконує завдання за призначенням. Можливості брати участь у засіданні в режимі відеоконференції немає. В судовому засіданні в режимі відеоконференцій був присутній повноважний захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Мельниченко Є.О.

Згідно зі статтею 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відносяться до правопорушень, за яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язково, враховуючи строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, беручи до уваги, що в судовому засіданні приймає участь захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Мельниченко Є.О., який приймав участь в судовому засіданні 16 січня 2025 року в режимі відеоконференції, зауважував, що причини неявки ОСОБА_1 в судові засідання є поважними. Посилався, що у матеріалах справи відсутні прямі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Пояснив, що, як йому відомо, ОСОБА_1 був тверезим 22.02.2024 о 02-53 годині, та не керував транспортним засобом. Посилався, що транспортним засобом керувала інша особа, яка була у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він, ОСОБА_1 , пересів за кермо для спілкування з працівниками патрульної поліції. Просив суд визнати відеозапис з мобільного телефону поліцейського, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, недопустимим доказом. Зауважував, що у випадку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його не можна позбавляти права керування транспортними засобами, позаяк ОСОБА_1 не має посвідчення водія.

Заслухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положеннями пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з аналізу вказаної норми Закону, вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, містить декілька кваліфікуючих ознак, за наявності якої/яких, особі може бути інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою Закону може наступати за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Положеннями п. 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з пунктами 3, 4 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до пункту 7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі за текстом Порядок), поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Вимогами статті 266 КУпАП та пункту 2.5 ПДР України на водіїв покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Причини, з яких водій ОСОБА_1 відмовився виконати вимогу працівника поліції про проходження ним огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.

Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

- відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №642556 від 22 лютого 2024 року, в якому в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено: «у стані алкогольного сп`яніння не перебував, причина зупинки мені не доведена, виконував обов`язки згідно з посадою»;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820 ARHJ-0315, який проводився у зв`язку з виявленими в ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, огляд не проводився, у зв`язку з відмовою останнього;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, ОСОБА_1 22.02.2024 відмовився від проходження огляду в КНП ХОР «ОКНЛ»;

- рапортом інспектора роти №5 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Станіслава Тонконога, зі змісту якого убачається, що 22.02.2024 близько 02-50 години під час патрулювання м. Харкова у складі екіпажу 5001 за адресою: м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199Б, було зупинено транспортний засіб Jeep Limited CRD, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення комендантської години та на підставі п. 10 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». При спілкуванні у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився, та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», на що водій також відмовився. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол ААД №642556 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. Посвідчення водія не вилучалося, позаяк водій відмовився його передавати. На підставі ст. 266 КУпАП водія було відсторонено від керування транспортним засобом. Транспортний засіб залишився на місці зупинки без порушень ПДР України. Подія фіксувалася на службові бодікамери та мобільний телефон Samsung НОМЕР_3 ;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського №476708 до протоколу серії ААД №642556 від 22 лютого 2024 року;

- відеозаписом з мобільного телефону НОМЕР_4 .

Що стосується посилань захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Мельниченка Є.О. про те, що відеозапис з мобільного телефону не є належним та допустимим доказом, суд зважає на таке.

Зі змісту Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 вбачається, що у ній не наведено вичерпного переліку засобів чи технічних пристроїв, за допомогою якого може здійснюватися відеозапис.

Поряд з цим, відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення, при цьому вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

Таким чином, відеозапис, здійснений із застосуванням мобільного телефону, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо посилань захисника Мельниченка Є.О., що у матеріалах справи відсутні прямі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то такі посилання спростовуються відеозаписом з бодікамери поліцейського та відеозаписом з мобільного телефону Samsung A51, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №642556 від 22 лютого 2024 року.

Що стосується клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мельниченка Є.О. про виклик та допит як свідка ОСОБА_3 , наданого останнім 08 травня 2024 року разом з клопотанням про відкладення судового засідання, то суд зважає на те, що з травня 2024 року явку вказаної особи до суду забезпечено не було. Клопотання захисника не містить адреси місця проживання ОСОБА_3 , що унеможливило суд викликати та допитати його як свідка. Крім того, у судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Мельниченко Є.О. посилався, що ОСОБА_3 , як і ОСОБА_4 , є військовослужбовцем та проходить військову службу.

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Ураховуючи викладене, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За правилами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП ураховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Оцінивши обставини вчиненого правопорушення, враховуючи особу порушника, суд вважає, що є підстави для застосування адміністративного стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосування до ОСОБА_1 такого стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з довідкою, виданою інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Рустамом Сухробовим, відповідно до облікових даних ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не мала, не може бути застосовано.

З урахуванням викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд вирішує питання про стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 248, 251, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя : Я.Ю. Семенова