Провадження № 3/638/637/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Тимченко А.М., розглянувши матеріали справ, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли адміністративні матеріали про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КупАП, з наданням справам єдиних унікальних номерів № 638/23350/24 та та №638/23356/24 відповідно.

Справи надійшли у провадження судді Тимченка А.М. та були фактично передані судді 7 грудня 2024 року.

Відповідно до постанови суду від 20 січня 2025 року справи обєднані в одне провадження за № 638/350/24 (провадження № 3/638/637/25).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 180378 від 23.11.2024 , 23.11.2024 року о 14 год 26 хв. ОСОБА_1 по вул.Клочківській у м.Харкові керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким ТЗ.. Правопорушення вчинене повторно протягом року, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 180371 від 23.11.2024, 23.11.2024 року у 14 год 26 хв. водій ОСОБА_1 у м. Харкові по вул.Клочківській у м.Харкові керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук,, звужені зіниці ока, що не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в спеціальному медичному закладі охорони здоров`я КПН ХОР ОКНЛ водій відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП. Велася відеофіксація, свідки не залучались.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставлення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно положень ст.268КУпАП інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ст. 126, ст.130 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, вищевикладене та те, що адміністративні правопорушення за ч.1 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні є обов`язковою, обізнаність про дату та час судового засідання, відсутність клопотань про вивчення додаткових матеріалів, виклик свідків, враховуючи строки розгляду справи відповідно до ст.277 КУпАП, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також враховуючи положення ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності свідків, показаннями працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судовим розглядом встановлено, що 23.11.2024 року о 14 год 26 хв. ОСОБА_1 по вул.Клочківській у м.Харкові керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким ТЗ.. Правопорушення вчинене повторно протягом року, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Внаслідок зазначених подій працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 180378 від 23.11.2024.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, крім зазначеного вище протоколу, також підтверджується відомостями відеозапису з нагрудної камери поліцейського 467876 та відеореєстратора 70МАІ; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сферіц забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2208554 від 22.05.2024 за ч. 2 ст. 126 КупАП, довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Чаговець Д. про повторність.

Крім того, пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 23.11.2024 року у 14 год 26 хв. водій ОСОБА_1 у м. Харкові по вул.Клочківській у м.Харкові керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук,, звужені зіниці ока, що не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в спеціальному медичному закладі охорони здоров`я КПН ХОР ОКНЛ водій відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП. Велася відеофіксація, свідки не залучались.

Внаслідок зазначених подій працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 180371 від 23.11.2024.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім зазначеного вище протоколу, також підтверджується:

- відомостями відеозапису з нагрудної камери поліцейського 467876 та відеореєстратора 70МАІ, відповідно до якого зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в спеціальному медичному закладі;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 23.11.2024;

- рапортом поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області Дорошенко О. від 23.11.2024.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

При цьому належить врахувати, що відеозапис працівників поліції не є єдиним доказом, завдяки якому зафіксовано адміністративне правопорушення. Визначальними є відомості протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний належним працівником поліції, пояснення свідків, які були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. На підставі відеозапису встановлюються додаткові відомості про адміністративне правопорушення.

Такий висновок суд робить згідно вимог ст.252 КУпАП України, де зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до Довідки облікових даних ІПНП посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалося.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам«Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зазначені вище докази належними, допустимими та достатніми для висновку про факт керування водієм ОСОБА_1 23.11.2024 о 14 год 26 хв.. транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також суд констатує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та вважає за

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до п. 28 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 5 ст. 126, ч. 1 статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії, без позбавлення права керування транспортними засобами , оскільки відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в харківській області ДПП Чаговець Д. ОСОБА_1 згідно бази даних ІПНП водійське посвідчення не отримував.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, статтями 4, 9 Закону України Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 000 коп. в дохід держави без позбавлення керування транспортним засобом.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 36 КУпАП, остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбачене ч. ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. в дохід держави без позбавлення права керування транспортним засобом.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 605 гривень 60 коп. судового збору в дохід держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КУпАП, строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова.

Суддя А.М. Тимченко