ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7229/24 Номер провадження 33/814/175/25Головуючий у 1-й інстанції Сметаніна А. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К., за участі: ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , адвоката Остапенко І.О., адвоката Кулика А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона перебуваючи з 17 жовтня 2018 року по теперішній час на посаді лікаря-невропатолога спеціалізованої неврологічної МСЕК КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради, відповідно до підпункту «r» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (не пізніше 31.03.2024), а саме лише об 11 годині 01 хвилину 01.05.2024 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень в дохід держави.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду, та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначність, обмежившись усним зауваженням. Вказує, що помилково подала декларацію до ДПС, а не НАЗК, у зв`язку з чим вважає, що її дії не були умисними.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги по суті, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за правопорушення, пов`язане з корупцією, - умисне діяння у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Так, з матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_3 , являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», мав подати декларацію за 2023 рік, до 31 березня 2024 року, однак подала 01 травня 2024 року. Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 15 березня 2024 року помилково подала податкову декларацію на офіційний веб-сайт Державної податкової служби, що свідчить про відсутність в неї умислу на неподання декларації, а подача декларації до ДПС , замість НАЗК, апеляційний суд визнає малозначним.

Проте, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При апеляційному розгляді апеляційним судом обставин що обтяжують відповідальність передбачених ст.35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи, те що ОСОБА_3 дане правопорушення вчинив вперше, з врахуванням характеру правопорушення, та те що склад даного правопорушення є формальним, апеляційний суд вважає можливим звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП та оголосити йому усне зауваження.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2024 року скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за статтею ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця