ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Козленко Ю.В.

потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілої Мілюченко В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 12.12.2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянин України, уродженка міста Миколаєва, з середньою технічною освітою, не працює, без місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

-визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 358854 від 01.11.2024р., 19.10.2024 року о 17:00 годині ОСОБА_2 , знаходячись за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку відносно своєї матері ОСОБА_1 , в ході якої словесно ображала останню, погрожувала фізичною розправою, виганяла з будинку, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Постановою судді ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді.

На думку апелянта, постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що судом було розглянуто справу за її відсутності, дуже швидко, а їй повідомили, що вона спізнилась на розгляд справи.

Вважає, що постанова суду підлягає скасуванню з цих підстав.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_2 виконані в повному обсязі.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 358854 від 01.11.2024р., 19.10.2024 року о 17:00 годині ОСОБА_2 , знаходячись за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку відносно своєї матері ОСОБА_1 , в ході якої словесно ображала останню, погрожувала фізичною розправою, виганяла з будинку, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру. (а.с. 1).

Суд першої інстанції дослідивши матеріали провадження, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 358854 від 01.11.2024 року, рапорт від 23.10.2024 року, заяву та пояснення ОСОБА_1 від 23.10.2024 року, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 01.11.2024 року, терміновий заборонний припис стосовно кривдниці ОСОБА_2 від 01.11.2024 року, дійшов обгрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Як слідує з рапорту інспектора чергового ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 23.10.2024р., дослідженого судом першої інстанції, 23.10..2024р. о 11.57 надійшла заява ОСОБА_1 та було зареєстровано ЄО № 9265 про те, що 19.10.2024 року близько о 17:00 год. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку відносно своєї матері ОСОБА_1 , в ході якої словесно ображала останню, погрожувала фізичною розправою, виганяла з будинку, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Відповідно до змісту заяви та пояснень ОСОБА_1 від 23.10.2024 року, досліджених судом першої інстанції, остання просила прийняти заходи відносно її доньки ОСОБА_2 , яка 19.10.2024р. о 17.00 год. в їх спільній квартирі, де вони проживають разом, вчинила сварку в ході якої словесно ображала, лаялась нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, виганяла з будинку. Внаслідок таких дій доньки ОСОБА_1 не ночувала вдома. В поліцію відразу не звернулась. ( а.п.4-5)

Згідно до змісту пояснень наданих ОСОБА_2 , 01.11.2024р. працівнику поліції, остання підтвердила, що 19.10.2024р. о 17.00 год. в їх спільній з матір`ю квартирі, де вони разом проживають відбувався конфлікт. Зазначивши, що конфлікт виник на побутовому грунті.

На думку апеляційного суду, суддя, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпА.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_2 через розгляд справи судом першої інстанції за її відсутності є неприйнятними, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів судового провадження судом першої інстанції було повідомлено належним чином ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи, однак ОСОБА_2 не з`явилася та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надала.

Судом апеляційної інстанції також було повідомлено належним чином ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи, а отже було поновлено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме бути присутньою в судовому засіданні, подавати докази, заявляти клопотання, але остання в судові засідання призначені на 10.01.2025 року та 20..2025 року не з`явилася та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надала. Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про зловживання нею своїми процесуальними правами.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі наведено не було.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 12.12.2024 року, якою ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.