Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/109/25 Головуючий у суді І інстанції: Бадердінов А.В.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Бордіяна С.В.,

потерпілих: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, працюючого в Смолінській шахті, стовбуровим, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрито провадження у справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПта закрито провадження у справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду 25.08.2024 року о 22 год. 30 хв. на автодорозі М30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210994 - 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на зміну не дотримувався безпечної зупинки та не скористався аварійною світловою сигналізацією, а також габаритними ліхтарями. В наслідок чого, відбулася дорожньо транспортної пригоди з автомобілем «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.6 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №117861 від 26.08.2024 року).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення вимог п.2.6 ПДР.

Однак на вимогу цього ж поліцейського, він пройшов позачерговий медичний огляд, тобто виконав його вимогу (п.2.6 ПДР, про що свідчать матеріали справи).

Крім цього, як було встановлено в судовому засіданні, в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначений час ДТП, свідки та потерпілі не залучалися та не допитувались.

Обставини, які зазначені у протоколі не відповідають обставинам, які були встановлені в судових засіданнях.

Всі вище вказані порушення вказують на те, що протокол Серії ЕПР1 №117861, на який суд послався як на доказ, є неналежним доказом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову судді суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №117861 від 28.08.2024 року, яким підтверджується та зафіксовано, що саме 25.08.2024 року о 22 год. 30 хв. на автодорозі М30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210994 - 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою не зреагував на зміну не дотримувався безпечної зупинки та не скористався аварійною світловою сигналізацією, а також габаритними ліхтарями. В наслідок чого, відбулася дорожньо транспортна пригода з автомобілем «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час дорожньо- транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.08.2024 року, якою підтверджується місце дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням прив`язки, напрямком руху транспортних засобів, місцем їх зіткнення та пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній повідомив, що відпочивав разом з ОСОБА_1 . Він випив на порядок менше ніж ОСОБА_1 . При ньому ОСОБА_1 вжив одну пляшку «Шейк». Згодом вони сіли в транспортний засіб «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1 . За кермов був ОСОБА_1 , який відвозив його додому. А процесі руху ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб на автодорозі, сигналізацію водій не вмикав, зупинив транспортний засіб майже на дорозі.

- в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_4 надав пояснення, що в автомобілі ОСОБА_5 була увімкнена аварійно світлова сигналізація, знак поставити не встигли. Коли штовхали автомобіль ОСОБА_5 за кермом перебував останній, то в зустрічному напрямку проїздили два автомобілі. Автомобіль який в`їхав був перший з тією сторони. На його думку, автомобіль, який спричинив ДТП рухався зі швидкістю 60-70 км. Коли зрозуміли, що водій їх не бачить, вони відбігли в бік. Пізніше, ОСОБА_6 втік. Підтвердив, що додані письмові пояснення до матеріалів адміністративної справи особисто диктував поліцейський, а потім їх підписав. Поліцейський радив, які пояснення писати, тому написав, що за кермом автомобіля був ОСОБА_5 . Була паніка, не може пояснити, чому в письмових поясненнях писав саме так. Свідчення змінив, оскільки ОСОБА_6 готовий розповісти, що він був за кермом автомобіля в той час колди поламався автомобіль, а коли намагалися зіштовхнути авто з проїжджої частини за кермом був ОСОБА_5 .. ОСОБА_5 повідомляв працівників поліції, що за кермом автомобіля перебував не він.

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, відповідно до яких 26.08.2024 року близько 10 години вечора їхав в сторону Умані, біля с. Хмельове на швидкості не більше 60 км. На зустріч їхав автомобіль та вони перемкнули світло фар на ближнє. У зв`язку з тим, що автомобіль ОСОБА_5 стояв на проїзній частині дороги без увімкненої аварійної світлової сигналізації, аварійний знак на проїзній частині дороги був відсутній, а тому він не мав змоги завчасно зреагувати на обстановку (з`їхати з проїзної частини дороги, виїхати на зустрічну смугу руху, оскільки там їхала цистерна). В результаті чого, відбулася дорожньо-транспортна пригода. Після ДТП він відразу вийшов з авто та разом з іншим водієм, який рухався в зустрічному напрямку, витягли з машини ОСОБА_5 та дівчину. Поруч з автомобілем стояли інші хлопці. Після ДТП автомобіль ОСОБА_5 потягнуло трохи до краю проїзної частини на узбіччя. Не бачив, що хлопці штовхали автомобіль, можливо, аби на автомобілі ОСОБА_5 були увімкнені габарити, аварійно світлова сигналізація, побачив би і машину, і хлопців. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

- поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , яка в суді першої та апеляційної зазначила, що є власником автомобіля Renault Master. Після дзвінка ОСОБА_7 , вона приїхала з чоловіком на місце дорожньо-транспортної пригоди, де побачила, що машина ОСОБА_5 стоїть на дорозі, повернута в сторону узбіччя, а Renault Master позаду з увімкненою світловою сигналізацією. В машині ОСОБА_5 на передньому сидінні водія в п`яному вигляді сиділа дівчина, в машині були пляшки від алкоголю та клей. На двох автомобілях були помітні механічні пошкодження. На місці ДТП ОСОБА_8 спочатку говорив, що саме він був за кермом автомобіля, а після того, як приїхали його знайомі, ОСОБА_5 почав говорити, що не він перебував за кермом автомобіля. Запитувала в іншого присутнього на місці ДТП хлопця, той відповів, що ОСОБА_5 сидів за кермом. Слова водія ОСОБА_7 щодо швидкості руху була не більше 60 км., підтвердилися трекером в авто ОСОБА_9

- відеозаписами наявними в матеріалах справи, на якому зафіксовано як транспортний засіб здійснив зупинку на смузі руху. Також з відеозапису вбачається, що на задній частині транспортного засобу не було увімкнено, як аварійно світлову сигналізацію так і ходові вогні, оскільки світло від них було б зафіксовано на відеозаписі.

Відповідно до вимог п. 19.4 Правил дорожнього руху під час зупинки на дорозі в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково аварійна світлова сигналізація.

В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі.

Отже увімкнення світлових приладів зробить транспортний засіб більш помітним і зменшить ризик отримати удар ззаду.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 водій транспортного засобу «ВАЗ 210994 - 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу, в темну пору доби, на смузі руху та не скористався аварійною світловою сигналізацією, а також габаритними ліхтарями, у результаті чого, відбулася дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 .

За таких підстав, дії ОСОБА_1 , які виявилися в порушенні п. 19.4 Правил дорожнього руху - знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з обставинами ДТП, в результаті чого транспортні засоби «ВАЗ 210994 - 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю.

Апеляційній доводи про те, що працівниками поліції не правильно визначений пункт порушення правил дорожнього руху, як підстава для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, судом не може бути враховано, оскільки з протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 викладена правильно.

Також, не можу бути враховані доводи про закриття провадження у справі у зв`язку із розбіжностями в часі ДТП вказаному як у протоколі про адміністративне правопорушення тау і в відеозаписах, оскільки вказані доводи жодним чином не впливають на склад адміністративного правопорушення. Несуттєва розбіжність у часі вчинення, оскільки в протоколі зазначено час ДТП 22.30 а на реєстраторі 22.21 не може бути підставою для скасування, оскільки поліцейський встанови час з пояснень учасників процесу, реєстратор був доучений пізніше. До того ж, на реєстраторі може бути некоректно виставлено час черз можливий технічний збій в роботі електроприладу, пов`язаний з похибкою після розрядки акумуляторів приладу.

При цьому, необхідно зазначити про те, що час, в матеріалах справи відсутні докази про те. що час який зазначений на відео регістраторі є тим часом, який відповідає реальному.

Доводи про те, що задній частині транспортного засобу ВАЗ 210994 увімкнено аварійною світловою сигналізацію, а також габаритні ліхтарі є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються відеозаписом 0-02-05-fb023d67fd811153c84861324c072ae277efc5738b66b2aee93f363a782f80dd_4c3b0f9b8f3969f2 відповідно до якого на задній частині транспортного засобу не було увімкнено як аварійно світлову сигналізацію так і ходові вогні, оскільки світло від них було б зафіксовано на відеозаписі.

Також не знайшли своє підтвердження доводи, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керувала інша особа, яка втекла, оскільки спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Необхідно зазначити про те, що у випадку, як зазначає ОСОБА_1 та ряд свідків про те, що вони штовхати автомобіль на узбіччя дороги, вказане б знайшло своє відображення на відеозаписах наявних в матеріалах справі.

Однак переглядаючи відеозаписи не встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 210994 взагалі рухався.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином у разі закриття провадження за строками передбаченими ст. 38 КУпАП, вказана підстава не є реабілітуючою та суд повинен встановити наявність або відсутність в діях особи вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

З огляду на викладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення задовольнити, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за

ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук