Номер провадження3/205/370/25
Провадження № 3/205/370/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: на запит суду не надано, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли адміністративні протоколи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, згідно протоколу серії ЕПР1 № 161247 від 28.10.2024 року встановлено, що 28.10.2024 року о 23:36 годин у м. Дніпро мікрорайон Парус, 10д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння кінчиків пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Він же, згідно протоколу серії ЕПР1 № 161259 від 28.10.2024 року, 28.10.2024 року о 23:15 годин у м. Дніпро мікрорайон Парус, 10д, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕХА 1035090 від 29.11.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2024 року вищевказані матеріали було об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується його підписом у зазначених протоколах, в судове засідання не з`явився, причин поважності своєї неявки суду не надав, тому суд, вважаючи його причини неявки не поважними, розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у здійсненні вказаних правопорушень доведена протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 161247 від 28.10.2024 року, серії ЕПР1 № 161259 від 28.10.2024 року, рапортами співробітників поліції, а також дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудного відеореєстратору інспектора Управління патрульної поліції, на якому зафіксовано факт відмови 28.10.2024 року ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, постановою серії ЕХА 1035090 від 29.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримавши статус водія ОСОБА_1 одночасно взяв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

За таких обставин суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої зі більш серйозне правопорушень з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суддя виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому, повинен був усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суддя вважає доцільним та достатнім для виховання особи, а також для запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки доказів того, що вказаний транспортний засіб перебуває у власності правопорушника матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 401, 126, 130, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: на запит суду не надано, визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Федотова Вікторія Миколаївна