Номер провадження 3/754/373/25
Справа №754/429/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2025 року місто Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Салайчук Т.І.,

за участтю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.12.2024 о 00 год. 15 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражалась нецензурною лайкою в її бік, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді підтвердила свою письмову заяву від 30.12.2024 та обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, надала суду пояснення, що сама не здатна себе захистити тому викликала поліцію, бо останні вісім місяців донька періодично кривдить її, піднімає руки, штовхає, б`є, ображає, погрожує, обмежує спілкування із внучкою, вимагає звільнити квартиру, та відмовляється матеріально допомагати в оплаті комунальних послуг. Життя в родині дуже ускладнилося, донька ( ОСОБА_1 ) своїми діями завдає шкоду психічному здоров`ю, викликає психологічні страждання, побоювання за свою безпеку, спричиняє емоційні страждання, підштовхує до вчинення суїциду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечувала, пояснила, що домашнього насильства відносно матері не вчиняє, тільки свариться з нею. Наполягала на тому, що мати її обмовляє.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 14 статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №522468 від 31.12.2024 (а.с. 2); заявою ОСОБА_2 від 30.12.2024 (а.с. 3); копією термінового заборонного припису стосовно кривдника на ім`я ОСОБА_1 , відносно потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 4); формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с. 5-6), письмовими та наданими суду поясненнями ОСОБА_2 .

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

При цьому, суд критично ставиться до показань ОСОБА_1 , оскільки вони суперечать матеріалам справи та розцінює їх як спосіб уникнення відповідальності.

Підстав для закриття провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП суддя не вбачає.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Зокрема те, що ОСОБА_1 не працює та має на утриманні малолітню доньку.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушниці, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Саме таке стягнення враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинені правопорушення і відповідатиме меті виховання та запобігання нових правопорушень.

Згідно із ч. 5 ст. 283 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суддя враховує, що це право суду, а не обов`язок, оскільки вказана норма, передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи те що при наданні пояснень сторони підтвердили відсутність конфліктів за останні три тижні, суддя вважає недоцільним застосовувати положення ст. 39-1 КУпАП.

У відповідності до вимог статті 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60 грн.

Доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 280, 283, 284, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити правопорушниці, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя Тарас САЛАЙЧУК