Справа № 462/8853/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2025 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Кирилюк А. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , громадянина України, працюючого директором ТзОВ «Агро-Галич ІФ» юридична адреса: м. Львів, вул. Городоцька, 172, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (згідно даних протоколу серії ГУ ЛВ № 010723 від 18.11.2024 року),

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Опис обставин, установлених в ході розгляду справи.

18.11.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ № 010723, з якого вбачається, що ОСОБА_1 будучи посаді директора ТзОВ «Агро-Галич ІФ», допустив правопорушення, а саме ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, внаслідок правопорушень п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1, п.134.1 ст. 134 ПКУ, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 5 403 005 грн 00 коп., за період 2022 року по 1 квартал 2024 року та ст. 198.5 «Г» ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755- VI із змінами і доповненням, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 5 023 132 грн 00 коп

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені при складанні протоколу.

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

У суд ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Крім цього, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП при розгляді даної категорії адміністративних справ участь особи, щодо якої розглядається справа не обов`язкова.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Застосоване судом законодавство.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 2 ст. 38 КУпАП зазначено, - якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої ст. 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України» (Оlеksаndr Vоlkov v. Ukraine, рішення від 09.01.2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень» (§ 137, 139).

Також, практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. russia, § 571).

У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Висновки суду.

Із витягу з акту документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Агро-Галич ІФ» № 43257/13-01-07-11/41838260 від 14.10.2024 року, а також з протоколу про адміністративне правопорушення ГУ ЛВ № 010723 від 18.11.2024 року вбачається, що правопорушення відбулося у період з 2022 року по 1 квартал 2024 року.

Вчинене правопорушення не відноситься до триваючого, а відтак строк притягнення до відповідальності закінчився.

Матеріали даної справи про адміністративне правопорушення надійшли на адресу суду 22.11.2024 року (вх. № 26205).

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Вирішення питання щодо судових витрат.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У свою чергу, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суд не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 33, 34, 35, 38, 40-1, ч. 1 ст. 163-1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ухвалив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: