Номер провадження: 33/813/85/25
Номер справи місцевого суду: 506/562/24
Головуючий у першій інстанції Чеботаренко О. Л.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевська Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Василіна Валерія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 16.09.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченим ч. 5 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 164668 від 16.06.2024 року встановлено, що 16.06.2024року о 20.06 годині за адресою: Подільський район, смт. Окни, автошлях М-13 Кропивницький-Платоново 236 км, блок-пост, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 року (справа № 521/20964/23), та був притягнутий протягом року за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 04.06.2024 року (постанова ЕНА 2316735).

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою 25 вересня 2024року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що саме по собі виключає об`єктивну сторону застосування ст. 126 КУпАП.

Крім, того скаржником зазначається, що оцінювати докази по справі неможливо ні за якими критеріями, оскільки вони взагалі відсутні: в протоколі зазначенні двоє свідків, але будь-яки їх пояснення в матеріалах справи відсутні; протокол був складений працівником поліції, але відеофайл з його бодікамери за невідомих причин первісно долучений до матеріалів справи не був. Відеофайл загалом представляє собою відеонарізку загальною тривалістю 6 хв. 24 с., що є грубим порушенням, оскільки відеофіксація встановлення обставин справи правопорушення та складання протоколу має відбуватися безперервно з початку та до кінця.

Також, ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права, і, відповідно порушено право на захист.

Явка в судове засідання

Сторона захисту будучи повідомлена належним чином, а саме від ОСОБА_1 повернулось рекомендоване поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» , адвокат Василін В.В. власноруч проставив підпис в довідковому листі про розгляд апеляційної скарги 17.01.2025 року, просить відкласти апеляційний розгляд у трете , ОСОБА_2 надіслав заяву про відкладення судового розгляду, без надання належних доказі причин поважності, як і в попередні судові засідання.

Враховуючи, що тривале відкладення апеляційного перегляду сприяє юридичній невизначенності щодо дій ОСОБА_1 , явка в суд апеляційної інстанції не визнана судом обов`язковою, а багаторазові клопотання захисника про перенесення судового розгляду без надання підтвержуючих документів мають ознаки зловживання правом, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних достатніх матеріалів справи.

Позиція апеляційного суду

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Василін Валерій Вікторович просили задовольнити апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України(ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1ст. 129 Конституції України).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 164668 від 16.06.2024 року; довідкою з інформаційного порталу Національної поліції, в якій зазначається постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2316735 від 04.06.2024 року, згідно якої гр. ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: повторне протягом року вчинення порушень, а саме: керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 164668 від 16.06.2024 року, яким зафіксовано, що 16.06.2024 року о 20.06 годині за адресою: Подільський район, смт. Окни, автошлях М-13 Кропивницький-Платоново 236 км, блок-пост, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення скоєно повторно протягом року (а.с.1);

- довідковою інформацією, встановлено, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП постановою ЕНА №2316735 від 04.06.2024 року, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн (а.с.4);

- диском з відеозаписом щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП (а.с. 43).

- поставою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, якою передбачено позбавлення права керування останньому протягом року з моменту ухвалення постанови.

В даному випадку повторність в діях ОСОБА_1 судом першої інстанції була встановлена на підставі постанови поліції про накладення адміністративного стягнення, інформації про її оскарження матеріали справи не містять.

Судом апеляційної інстанції враховано, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду першої інстанції були відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2316735 від 04.06.2024, а також ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.06.2024 року.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою, а тому висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 посилається на відсутність факту керування транспортним засобом та його зупинки, проте, такі доводи апеляційний суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, з огляду на те, що на відеозапису зафіксовано, що на запитання поліцейського, як він керує авто без свідоцтва про право на реєстрацію відповідає «Ну вот так», (19:41:19 годин) і у подальшому пояснює поліцейському , кому саме належить авто, не заперечує, коли на нього вказують як на водія (19:41:51 годин). Також факт керування підтверджуються показанням свідків в судовому засіданні: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В судовому засіданні від 05 вересня 2024 року ОСОБА_3 зазначає, що за кермом автомобіля Audi A4 був ОСОБА_1 (а.с. 32), дану інформації також підтвердила 12 вересня 2024 року ОСОБА_4 (а.с. 50)

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що поза розумним сумнівом доведено , що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу, який був позбавлений права керування транспортними засобами, притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом як особа, яка позбавлена права керування і протягом року після притягнення знов керував транспортним засобом і тому у його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Щодо доводу апелянта, щодо переривання фіксації подій 16.06.2024 року, то апеляційний суд зазначає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду справи. Суд апеляційної інстанції звертає увагу що матеріали справи не містять документів про оскарження дій поліцейських .

Апеляційний суд приймає до уваги посилання апелянта відносно того, що працівниками патрульної поліції не були йому роз`яснені його права, однак зауважує, що це не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та жодним чином не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з огляду на викладені вище обставини.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Василіна Валерія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 16.09.2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 17 січня 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду: В.В.Кострицький