1Справа № 335/482/25 3-зв/335/1/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Сиротенко В.К.,

за участю секретаря судового засідання Кумер А.В.,

розглянувши заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардової Ірини Вячеславівни про самовідвід у справі про адміністративне правопоршення,

УСТАНОВИВ:

16.01.2025 у провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардової І.В. надійшла справа про адміністративне правопорушення (ЄУН 335/482/25, провадження № 3/335/397/2025) відносно ОСОБА_1 за протоколом, складеним за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

16.01.2025 суддею Новасардовою І.В. подано заяву про самовідвід від участі у розгляді даної справи.

В обґрунтування заяви зазначено, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є сусідом ОСОБА_2 , а тому розгляд вказаної справи суддею Новасардовою І.В. поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом, що свідчить про наявність підстав для самовідводу. Також суддя Новасардова І.В. просила розглянути заяву без її участі.

Ознайомившись з доводами заяви судді Новасардової І.В. про самовідвід та долученими до неї матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддя приходить до такого.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, що регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Проте, чинні Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

У пункті 4 рішення Ради суддів № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Отже, застосуванню за аналогією закону підлягають норми КПК України.

Пунктом 4 частини 1статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75,76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи із свого внутрішнього переконання.

Статтею 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Між тим, статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеного у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 № 006/23).

У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив щодо об`єктивної неупередженості, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд повинен відбуватися за умов дотримання балансу інтересів сторін, рівності учасників судового процесу, довіри учасників провадження до складу суду, який розглядає справу та за результатами розгляду ухвалює відповідне рішення, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Новасардової І.В. під час розгляду вказаної справи, наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід є очевидною.

Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардової І.В. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардову Ірину В`ячеславівну від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення (ЄУН 335/482/25, провадження № 3/335/397/2025) відносно ОСОБА_1 за протоколом, складеним за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення (ЄУН 335/482/25, провадження № 3/335/397/2025) відносно ОСОБА_1 за протоколом, складеним за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, передати до канцелярії суду для вирішення питання щодо повторного авторозподілу справи і визначення іншого судді для її розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Сиротенко