ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/101/25 Справа № 212/7641/24 Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Ільчука Д.Ю., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 29 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИЛА :

постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він о 15 год 36 хв у Покровському районі міста Кривого Рогу по вул. Миколи Світальського, 21 керував транспортним засобом марки «BMW 5251» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено оглядом на стан алкогольного сп`яніння на місці із використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 ARHK-0052. За результатом огляду тест 1381 проба позитивна 1,38 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Ільчук Д.Ю., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку вказує, що повний текст постанови та її ознайомлення надіслано судом 30.10.2024 року, а оприлюднено 31.10.2024 року.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з офіційного Веб-порталу Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувану постанову від 29.10.2024 року, надіслано місцевим судом 29.10.2024 року, забезпечено надання загального доступу 31.10.2024 року. захисник адвокат Ільчук Д.Ю., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу 09.11.2024 року, при цьому участі у судовому засіданні не приймав, резолютивна частина постанови не виносилась.

На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі захисник адвокат Ільчук Д.Ю., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити. Вказує, що у ОСОБА_1 кров не відбирали, а за допомогою приладу Драгер, можливо лише визначити концентрацію алкоголю в крові видихаємого повітря. Відповідно до п.5 ст.8 Венської конвенції про дорожній рух, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, у перерахунку одиниці виміру алкоголю в повітрі, в повітрі що видихається становить 0,5 ‰. Отже, з урахуванням передбаченої похибки, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 міг не перевищувати гранично допустиму норму. Виявлений вміст алкоголю в крові є природньою нормою алкоголю, відповідно до вимог міжнародного права, отже водієм ОСОБА_1 не порушені вимоги п.2.9а ПДР України.

Зауважує, що ОСОБА_1 ознайомлено з результатами огляду, однак не запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, чим порушено права останнього. Крім того, свідки, які б могли підтвердити відсутність пропозиції поліцейських пройти огляд у медичному закладі, не залучалось.

Звертає увагу, що температура повітря під час проведення огляду складала 33?С, однак в роздруківці чеку Драгеру за результатами проведеного огляду, температура повітря складає 41?С, що вказує на те, що прилад робить хибні вимірювання. Крім того, порушені умови експлуатації драгеру, оскільки відповідно до вимог, після транспортування, прилад необхідно залишити в умовах використання на годину. Отже, прилад міг бути несправний, оскільки перебував в умовах постійного транспортування.

Наголошує, що протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не наведено підстави зупинки транспортного засобу, не надано доказів на підтвердження цього факту та правомірності дій. Крім того, суду не надано довідку про найменування технічного приладу, яким здійсненний запис.

Зазначає, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не роз`яснені його права, що є порушенням Інструкції.

Стверджує, що працівниками поліції складений протокол без присутності двох свідків, при цьому вимоги ст. 266 КУпАП щодо можливості використання лише технічних засобів стосуються виключно проведення огляду водія і не регулюють порядок дій поліцейського у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_2 не запропоновано проходження огляду у медичному закладі. Направлення для проходження огляду у медичному закладі, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 не надавали.

Всебічно розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_3 у його вчиненні підтверджується протоколом серії ЕПР1 № 103143 від 21.07.2024 року; рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону2 ППП у м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області рядового поліції Коробки І.Я.; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції від 21.07.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.07.2024 року складений інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лт. поліції Зульфугаровим Р.Б.; довідкою виданою ст.інспектором відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП майором поліції Дроніком Д. від 22.07.2024 року; відеозаписами з бодікамери поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 роз`ясненого його права, йому проведено тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та виявлено у нього результат у 1.38% проміле. Останньому повідомлено про дату, час та місце розгляду справи у суді, заборонено подальший рухом транспортним засобом.

Відеозапис поліцейських є належним та допустимим доказом, яким беззаперечно підтверджено наявність обов`язкових ознак інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема Факт керування транспортного засобу та факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується роздруківкою з газоаналізатора, що не заперечується самим ОСОБА_1 , однак зазначається про порушення порядку проведення огляду, але вказані обставини не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

Разом з цим, відсутність в матеріалах довідки про найменування приладу, яким здійснено відеозапис не спростовує зафіксованих на ньому подій, у апеляційного суду не виникає сумніву наведені фактичні обставини. Крім того, сторона захисту не заперечує перебігу подій та належність осіб, які зафіксовані на відеозаписі, зокрема проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із встановленням позитивного результату такого проходження, що є порушенням п. 2.9а ПДР України та відповідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника, що через розрахунки та вимоги Венської Конвенції, виявлений у ОСОБА_1 обсяг алкоголю в крові є допустимою нормою, спростовується діючим законодавством України.

Так, відповідно до Розділу ІІ п. 7 Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, законодавством України встановлений мінімальний показник вмісту алкоголю в крові 0,2‰, при наявності якого, можна стверджувати про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, у водія ОСОБА_1 встановлений показник 1,38‰, що більш ніж в шість разів перевищує допустиму норму, у зв`язку із чим, допустима похибка приладу Драгер не впливає на беззаперечне перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та порушення ним п. 2.9а ПДР України.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 в порушення вимог Інструкції не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналізуючи вказано норму закону, апеляційний суд зауважує, що лише в разі відмови водія проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу або незгодою з результатами такого огляду, останньому пропонується пройти огляд у закладі охорони здоров`я. В даному випадку водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за результатами огляду виявлено, що він перебуває в стані сп`яніння, разом з цим, ОСОБА_1 не виразив незгоду із виявленими результатами огляду, крім того підписав роздруківку з газоаналізатора, в якій наведений результат та підписав протокол про адміністративне правопорушення не надавши при цьому зауважень. Отже, дії ОСОБА_1 вказують на його згоду з результатами проведеного огляду, а тому пропонування пройти подальший огляд у медичному закладі є недоцільний. За цих же підстав, недоцільне вручення останньому направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

Не залучення поліцейським свідків, не є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, як зазначає сам захисник, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. При цьому, твердження захисника, що під час відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння вказана норма не діє, є хибними, оскільки вказана норма розповсюджується на весь перебіг подій, який охоплюється вказаною нормою закону, зокрема як на проходження водієм огляду так і на відмову від проходження такого огляду. Більш того, ОСОБА_1 не інкриміновано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.

Доводи захисника про не роз`яснення прав ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, крім того роз`яснення прав водію не могло вплинути на результати проведення огляду.

Твердження захисника про відсутність підстав зупинки транспортного засобу не спростовують його вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні, оскільки в його діях наявні всі обов`язкові ознаки складу.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.

На підставі викладеного та керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

клопотання захисника адвоката Ільчука Д.Ю., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ільчука Д.Ю., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина СВІЯГІНА