НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15 січня 2025 року Справа № 322/2245/24 (Провадження № 3/322/61/25)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 31.12.2024, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 серії ВАД №221537 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «23.12.2024, о 04 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї відносно своєї неповнолітньої онуки гр. ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю».

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав, що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною першою статті 173-2 КУпАП у редакції, що набрала чинності з 19.12.2024, передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Частиною другою цієї статті передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

З диспозиції частин першої та другої статті 173-2 КУпАП у редакції, що набрала чинності з 19.12.2024, вбачається, що наявність наслідків домашнього насильства у вигляді завданої шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, є обов`язковим елементом складу цього адміністративного правопорушення, а сама лише ймовірність завдання такої шкоди більше не охоплюється диспозицією цієї норми.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Отже, у разі вчинення домашнього насильства відносно малолітньої чи неповнолітньої особи, внаслідок чого завдано шкоди її фізичному або психічному здоров`ю, дії кривдника слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а у разі, якщо малолітня чи неповнолітня особа є свідком домашнього насильства, внаслідок якого завдано шкоди фізичному або психічному здоров`ю лише третьої особи, дії кривдника слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, потерпілими від яких буде як третя особа, так і малолітня (неповнолітня) особа-свідок, яка не зазнала шкоди. Якщо ж внаслідок домашнього насильства, вчиненого одночасно як щодо повнолітніх, так і щодо малолітніх чи неповнолітніх осіб, завдано шкоди фізичному або психічному здоров`ю і повнолітніх, і малолітніх чи неповнолітніх осіб, дії кривдника слід кваліфікувати за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю малолітньої потерпілої, а лише стверджується про можливість завдання такої шкоди. Докази завдання шкоди здоров`ю потерпілої внаслідок дій кривдника у матеріалах справи відсутні.

Також, у матеріалах справи, відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, відносно іншої особи у присутності ОСОБА_2 .

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков