Провадження № 3/204/183/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого електромонтером ДП ПО «ПМЗ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 646854 від 14.12.2024 року, 07.12.2024 о 16:00 ОСОБА_1 у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, кричав нецензурною лайкою, штовхався та спричинив фізичний біль сусідці ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та, пояснив, що він мешкає у багатоповерховому будинку, між квартирою, що він проживаю та квартирою ОСОБА_2 проживають інші сусіди. Одного разу, коли він прийшов з роботи, чергова по будинку сказала йому, що ОСОБА_2 скаржиться на те, що він дуже гучно слухає музики та заважає їм. Оскільки гучно музику він не слухає, а це роблять інші сусіди, вирішив піти до ОСОБА_2 щоб поговорити з нею. Прийшовши до ОСОБА_3 вона почала кричати на нього та штовхнула. Він у відповідь відштовхнув сусідку та пішов.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно останнього за ст. 173 КУпАП слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних речей, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За правовим висновком Верховного Суду України, сформульованим в рішенні від 04.10.2012 (справа N 5-17кс12), надано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснена відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення суду надано: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт інспектора поліції; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07.12.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 , звернулась до органу поліції, у зв`язку з тим, що 07.12.2024 приблизно о 16:00 у неї виник конфлікт з сусідом на ім`я ОСОБА_4 , в ході конфлікту заявниці було спричинено фізичний біль, також чоловік поводив себе неадекватно, висловлювався нецензурною лайкою, ображав; письмові пояснення ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та аналогічні відомостям викладеним в її заяві; письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно до ких у нього з сусідкою виникла обопільна сварка під час якої вони штовхали один одного.

Так, для можливості висновку про вчинення особою дрібного хуліганства необхідно з`ясовувати мотив дій особи та стосунки, які склалися між учасниками конфлікту.

Мотив неповаги до суспільства, правил та норм співжиття є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, порушення громадського порядку та спокою громадян є обов`язковим наслідком таких дій особи. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Згідно матеріалів справи письмові пояснення свідків не долучено, а письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є взаємовиключними. Отже матеріали справи не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 17.11.1975 Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 173 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Безрук