ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1172/24 Номер провадження 33/814/61/25Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л. Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Дороженка Р.Г.,

захисника-адвоката Батієнка Я.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 травня 2024 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення за ч. 2 ст. 172-2 КУпАП

Закриваючи провадження, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів наявності умислу ОСОБА_2 як депутата Миргородської міської ради на вчинення інкримінованого йому адмінправопорушення, що пов`язане з корупцією.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 , вважаючи себе потерпілою особою, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та ухвалити нову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП з накладеннями адміністративного стягнення у виді штрафу 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказує, що ОСОБА_2 , будучи депутатом Миргородської міської ради на засіданні постійної комісії Миргородської міської ради з питань земельних ресурсів та охорони довкілля 09.10.2023, виніс пропозицію про відкладення на до вивчення п. 3 проекту рішення, що стосувався заяви ОСОБА_1 про укладення договорів оренди землі площею 63,2082 га за рахунок невитребуваних ділянок, взяв участь та проголосував «За» про задоволення пропозиції, маючи приватний інтерес, що полягав в отриманні вказаних земельних ділянок ФГ «СВК», де він є засновником, власником та керівником, що свідчить про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією.

Вважає, що вказані дії, а саме позитивне голосування про відправку питання «На до вивчення», хоча мав утриматися від голосування, свідчить про приватний інтерес у вирішенні цього питання та наявність реального конфлікту інтересів сторін.

Саме після голосування про відправлення її заяви на доопрацювання, ОСОБА_2 наступного дня подав до Центру з надання адміністративних послуг заяви на передачу в оренду невитребуваних земельних часток загальною площею 63,2082 га, а в подальшому, в листопаді 2023 року саме з ФГ «СВК» були укладені договори оренди, тоді як вони мали бути передані іншому орендарю - ОСОБА_3 , тобто її чоловіку, який на передодні вирішення питанням про погодження передачі йому вказаних земельних ділянок помер.

Вважає, що такі дії свідчать про наміри ОСОБА_2 перш за все задовольнити свої приватні інтереси, використовуючи при цьому надані йому депутатські повноваження.

Вказаним обставинам місцевий суд не дав належної оцінки та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення за ч. 2 ст. 172-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурора, правопорушника та ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно до внесених до протоколу №15 про адміністративне правопорушення від 29.03.202 обставин, ОСОБА_2 , будучи депутатом Миргородської міської ради восьмого скликання та членом постійної комісії з питань земельних ресурсів, охорони довкілля Миргородської міської ради, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-7 КУпАП являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи наявність у нього приватного інтересу, порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені ст. 28, ст. 35-1 ЗУ «Про запобігання корупції», ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: 09.10.2023 на засіданні постійної комісії Миргородської міської ради восьмого скликання з питань земельних ресурсів, охорони довкілля виніс пропозицію про відкладення на довивчення п. 3 проекту рішення (що стосувався заяви гр. ОСОБА_1 про укладення договорів оренди земельних ділянок загальною площею 63,2082 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв)) та взяв участь у розгляді та прийнятті рішення (особисто проголосував «За») відповідним колегіальним органом (комісією) про задоволення цієї пропозиції, оскільки мав у цьому питанні приватний інтерес, зумовлений бажанням в отриманні в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) загальною площею 63,2082 га Фермерським господарством «СВК», де єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником та керівником є ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі відносно ОСОБА_2 , в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, місцевий суд зазначив про відсутність умислу в ОСОБА_2 на вчинення адміністративного правопорушення та відсутність суперечностей між його особистими інтересами та службовими повноваженнями, що в свою чергу могло б вплинути на неупередженість прийняття рішення.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду.

Частинами 1, 3 статті 8 3У «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що депутат місцевої ради є представником інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження повинен дотримуватися таких правил депутатської етики, а саме: не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах, керуватися у своїй діяльності загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності. На депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЗУ «По статус депутатів місцевих рад», ч. 6 ст. 49 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Частинами 2, 4 ст. 49 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради. Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується, що рішенням №2 від 18.11.2020 року 1 сесії 8 скликання Миргородської міської ради Полтавської області «Про визнання повноважень депутатів Миргородської міської ради восьмого скликання» визнано повноваження ОСОБА_2 як депутата Миргородської міської ради Полтавської області, який залишається депутатом і на даний час.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 49 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради. Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

ОСОБА_2 як депутат міської ради входить до постійної комісії Миргородської міської ради, зокрема і з питань земельних ресурсів, охорони довкілля.

Депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених у ст. 38 Конституції України, відповідно до ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять. Тобто, до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях ради.

Диспозицією ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому приписами п.2 примітки визначено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» дає підстави констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Так, в матеріалах справи мається стенограма засідання комісії з питань земельних ресурсів , охорони довкілля, файл 600006 камера №2 .

Також, до справи приєднано флеш носій з відеозаписами вказаного засідання, які були предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

Надаючи оцінку відеозапису та стенограмі 2 сесії 8 скликання Миргородської міської ради на якому відбувся розгляд питання про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення та нібито порушення корупційного законодавства, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Як свідчать зазначені докази, з огляду на подання лише однієї заяви ОСОБА_1 про укладання договорів оренди земельних ділянок за рахунок невитребуваних паїв, між депутатами на 9 хв. 02 с. розпочалась дискусія, в ході якої депутат ОСОБА_2 висловився, що і він також може написати заяву, потім депутат ОСОБА_4 стверджував, що і він може написати таку заяву і депутат Ручка Коля може її написати.

Після цього на 11 хв. 05 с. депутат ОСОБА_5 висловився, що він згоден, що це питання на доопрацювання і те, що вона ( ОСОБА_1 ) лише одна написала таку заяву це неправильно.

Після цього мало місце голосування, в якому четверо депутатів, в тому числі і ОСОБА_2 голосували за, а депутат ОСОБА_6 утримався.

Як вбачається з письмових пояснень, наданих працівникам УСР головою комісії з питань земельних ресурсів ОСОБА_7 , саме нею було винесено на голосування питання про направлення на довивчення .3 щодо укладання договорів оренди невитребуваних паїв з ОСОБА_1 .

Із вказаного перебігу подій, який зафіксований як наданим суду відеозаписом засідання комісії, так і матеріалами стенограми, не вбачається інкриміноване притягнутому ОСОБА_2 здійсненого в умовах реального конфлікту інтересів корупційного діяння у спосіб внесення пропозиції про відкладення на довивчення п. 3 проекту рішення щодо заяви гр. ОСОБА_1 про укладення договорів оренди земельних ділянок загальною площею 63,2082 га за рахунок невитребуваних земельних паїв.

Щодо вказівки на прийняття останнім участі в обговоренні цього питання та в подальшому голосуванні про направлення питання на довивчення необхідно зазначити наступне.

Аналізуючи зібрані по справі докази не можна прийти до переконливого висновку про те, що останніми доводиться наявність реального конфлікту інтересів, тобто доведеної належними та допустимим доказами суперечності між приватним інтересом ОСОБА_2 як голови фермерського господарства та здійснення ним депутатських повноважень при голосуванні п.3 засідання комісії 09.10.2023.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки на час проведення засідання комісії та голосування ОСОБА_2 по п. 3, в останнього був відсутній реальний конфлікт інтересів та він діяв як депутат міської ради, член земельної комісії, виконуючи свої повноваження, на відміну від подій при голосуванні п.п. 1, 2, які стосувались його приватного інтересу при отриманні інших земельних ділянок в оренду належному йому господарства.

Станом на день розгляду заяви ОСОБА_1 та відповідно голосування по вказаному питанню, жодних заяв на отримання в оренду невитребуваних паїв площею 63,2082 га ОСОБА_2 не подавав тобто в нього був відсутній приватний інтерес.

Те, що він в подальшому скористався правом на подав через органи ЦНАП заяви про отримання невитребуваних земельних ділянок - не можна розглядати як достатню правову підставу для висновку про існування реального конфлікту інтересів на час прийняття ним як депутатом участі в голосуванні п.3 засідання вищевказаної комісії.

Так, чинним законодавством визначено, що для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі, і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення

Відсутність одного із зазначених фактів із цієї сукупності, свідчить про відсутність реального конфлікту інтересів, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено, як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Останній має місце коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку про відсутність умислу в ОСОБА_2 на вчинення інкримінованого правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та відсутність конфлікту інтересів під час розгляду питання про надання невитребуваних земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 .

За вказаних обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна