Справа № 182/5330/24
Провадження № 3/0182/125/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.

Клименко І. В.

секретар судового засідання Степанова О. Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Нікополь адміністративний матеріал, який надійшов з ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

за участю

особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 797168 від 10.09.2024, водій ОСОБА_1 10.09.2024 о 20.20 год. по вул. Каховська у с. Капулівка керував транспортним засобом - автомобілем ГАЗ 3110345, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився на бодікамеру, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від подальшого керування транспортним засобом, відсторонений.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення заперечував. Пояснив, що він не керував транспортним засобом у визначений в протоколі про адміністративне правопорушення день та час, а матеріали справи, додані до вказаного протоколу, не містять жодних доказів на підтвердження такого керування. Автомобілем він не керував, так як автомобіль був «не находу», у нього заклинив замок запалення. У той день він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, бо напився через сімейні обставини. Він у стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, поліцейські його не зупиняли. Коли приїхала поліція, він сидів в автомобілі на водійському сидінні, один з поліцейських сів до автомобіля, хотів його завести, щоб відігнати його, але не зміг цього зробити. Також на місце прийшла його матір. Вона підписувала документи, він документи не підписував. Потім поліцейські відвезли їх з матір`ю додому, а автомобіль він забрав лише наступного дня. Свідок, який зазначений у протоколі, підійшов тоді, коли вже біля нього були поліцейські. Це поліцейські покликали свідка. Свідок був з хлопцем, якому було 16 років. Поліцейські вказаному хлопцю сказали, щоб він йшов додому, а чоловік підписав пояснення. Думає, що той чоловік їх навіть і не читав. Коли до нього під`їхали співробітники патрульної поліції, він сидів у автомобілі. Під час спілкування працівники поліції запідозрили у нього ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився, пояснивши їм, що він не керував автомобілем. Факту вживання ним алкогольних напоїв у той день він не заперечує, однак заперечує сам факт керування ним транспортним засобом. Вважає, що матеріалами справи підтверджено, що працівники поліції автомобіль під його керуванням не зупиняли, а, отже, і не бачили чи рухався даний автомобіль взагалі. Просить адміністративну справу закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Одним із видів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем ГАЗ-3110345 реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол складений за керування водієм транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на встановлення відповідного стану.

При цьому, матеріалами справи не підтверджено, що вказана особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Разом з тим, ОСОБА_1 у судовому засіданні стверджував, що він не керував автомобілем, на підставі чого і відмовився від огляду на стан сп`яніння і у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього факту.

Так, при перегляді наявного у матеріалах справи відеозапису суддею встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться біля нерухомого транспортного засобу ГАЗ-3110345, реєстраційний номер НОМЕР_2 , і має явні ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 не заперечував вживання ним алкогольних напоїв, проте заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Припущення, яке б воно не було вірогідне, не можна покласти в основу рішення суду про винуватість ОСОБА_1 , якщо інші докази відсутні.

Письмові матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія, електронний рапорт) не можуть бути в цій справі достовірним джерелом доказів, а є процесуальними актами, в яких формулюється обвинувачення, що потім повинно бути підтверджене об`єктивними доказами.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано у якості свідка правопорушення ОСОБА_2 .

З метою перевірки показань ОСОБА_1 суддею вживалися заходи щодо виклику у судове засідання з метою допиту в якості свідка ОСОБА_2 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи судовою повісткою через «Viber», до суду 21.11.2024, 16.12.2024, 09.01.2025 не з`явився.

Таким чином, допитати зазначеного свідка в суді не виявилося можливим.

Свідок ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду так і не з`явився.

Таким чином, слід констатувати, що суддею, з метою перевірки показань свідка ОСОБА_2 були вжиті всі необхідні та можливі заходи.

Разом з цим, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи, перевірити не надалося можливим, а отже на переконання судді письмові пояснення свідка жодним чином не можуть вплинути на вирішення справи, оскільки вказана особа у судовому засіданні не допитувалася та не попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому його покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно електронного рапорту, наявного у матеріалах справи: «10.09.2024 о 20:28 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: с. Капулівка, вул. Каховська, на перетині з вул. Маяковського затримали невідомого водія у нетверезому стані на авто Волга сірого кольору …». Навіть у даному рапорті, співробітником поліції не вказано, що водій керував автомобілем.

Враховуючи зазначене, суддя не вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 2.5, оскільки інспектором поліції належним чином не встановив чи саме ОСОБА_1 був тією особою, яка керувала зазначеним транспортним засобом.

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння або яка відмовилась від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Отже, в суді не здобуто належних, допустимих і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 10.09.2024 о 20:20 керував автомобілем ГАЗ 3110345, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а відтак і вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи письмові докази не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя вважає, що не доведена матеріалами справи об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, бо суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому з цих підстав вважаю за необхідне провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 221, 283, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко