Справа № 527/3556/24
провадження № 3/527/49/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине справу, яка надійшла 12 грудня 2024 року від Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зубані Глобинського району Полтавської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду не відомі),-

за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03 жовтня 2024 року о 17 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

25 грудня 2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Грущенка С.Г. через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в якому вказав, що ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не вчиняв домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 590604 від 07 жовтня 2024 року вказано, що 03 жовтня 2024 року о 17:30 год ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру за адресою: АДРЕСА_2 , відносно співмешканки ОСОБА_2 , яке виразилося у виражанні нецензурною лайкою (погрозах фізичною розправою), внаслідок чого потерпілій було завдано шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Не є зрозумілим, чому факти викладені у протоколі відбувалися 03.10.2024 року, а протокол складений 07.10.2024 року. Згідно пояснень ОСОБА_1 у даній ситуації він сам є потерпілим, а не ОСОБА_2 , так як 03.10.2024 року він рубав дрова, до нього підійшла ОСОБА_2 і почала виражатися нецензурною лайкою в його сторону. ОСОБА_1 не вчиняв ніяких протиправних дій відносно ОСОБА_2 . В протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено, чи могла бути або чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 , що позбавляє також можливості дійти висновку, якого саме характеру було спричинено насильство потерпілій при тому, що під домашнє насильство психологічного характеру підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психологічному здоров`ю потерпілої особи. Тобто, викладена в протоколі фабула в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП не містять обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що підлягають доказування, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП. Тобто, складений у такий спосіб протокол щодо ОСОБА_1 завчасно унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки викладені в ньому обставини не утворюють складу даного правопорушення, навіть за умови їх підтвердження іншими доказами по справі. На підставі викладеного захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності прохав суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Грущенко С.Г. не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 173-2 КУпАП не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

У судову засіданні було досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 590604 від 07 жовтня 2024 року: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03 жовтня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 03 жовтня 2024 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 03 жовтня 2024 року; терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 586154 від 07 жовтня 2024 року; копію постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 06 травня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу та інші матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» унормовано, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Таким чином, з аналізу наведених вище положень убачається, що обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення у вигляді завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, або ж наявності реальної можливості завдання названої шкоди.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 590604 ОСОБА_1 ставилось у вину те, що він 03 жовтня 2024 року о 17 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено, чи була завдана шкода фізичному, психічному здоров`ю потерпілої внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 , що позбавляє також можливості дійти висновку, якого саме характеру було спричинено насильство потерпілій при тому, що під домашнє насильство психологічного характеру, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю потерпілої особи.

Тобто, викладена в протоколі фабула в порушення вимог ч.1ст.256 КУпАП не містить обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, що підлягають доказуванню, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП.

Тобто, складений у такий спосіб протокол щодо ОСОБА_1 завчасно унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки викладені в ньому обставини не утворюють складу даного правопорушення, навіть за умови їх підтвердження іншими доказами по справі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні не доведено складу правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вважаю адміністративне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 278, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю. М. Свістєльнік