ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Гакмана С.П. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19.12.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови суду, 21.10.2024 року о 18.05 год. ОСОБА_2 в м. Чернівці на перехресті вул. Аксенина та Щербанюка, керував транспортним засобом марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager», результат огляду 1,95‰. Водій з результатом огляду був не згідний. Повторний огляд проводився в ОНД м. Чернівці, результат 1,52‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

На вказану постанову суду адвокат Гакман С.П. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Вважаючи оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, вказував, що поліцейські та учасник ДТП вказували, що їм почувся запах алкоголю від ОСОБА_1 , однак через 5 хв. поліцейський дає вказівку Зайцю ЄУНСС 727/11847/24 НП 33/822/33/25 головуючий 1 інстанції Терещенко О.Є. А.М. сісти за кермо та переставити автомобіль. Вважає, що наведений факт свідчить про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці, у нього відсутнє тремтіння пальців рук.

Вказував, що за результатами проведеного огляду поліцейськими було зафіксовано результат 1,96 проміле, проте самі поліцейські з сумнівом ставилися до цього показника. Під час проведення огляду в медичному закладі огляд проводився на стан алкогольного сп`яніння, а також відбирались зразки сечі та крові і проводився аналіз і на стан наркотичного сп`яніння. На думку апелянта, це свідчить про те, що поліцейські не мали чіткого уявлення про те, чи наявні у ОСОБА_1 взагалі ознаки будь-якого сп`яніння.

Стверджував, що за відсутності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський не мав права проводити огляд на стан сп`яніння, а відтак всі докази, отримані в результаті проведення такого огляду, є недопустимими.

Звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі проводився через 2 години 37 хвилин, а акт огляду складений на 11 хвилин раніше ніж проведено сам огляд. Вважає, що огляд в медичному закладі проведений з порушенням вимог Інструкції, а тому вважається недійсним.

Адвокат вказував, що відповідно до норм КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення може бути накладено тільки одне основне стягнення. Штраф, передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, згідно ст. 24, 25 КУпАП є основним видом адміністративного стягнення. Також, згідно Постанови ПВСУ №14, позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених, в тому числі і за ст. 130 КУпАП. На думку апелянта, було порушено конституційний принцип призначення покарання, оскільки за одне правопорушення було застосовано 2 основні адміністративні стягнення.

Заслухавши адвоката Гакмана С.П., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник Гакман С.П. не оспорює факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 21.10.2024 року, проходження огляду на стан сп`яніння, а тому суд не наводить доводів на спростування тих фактичних обставин, які встановлені судом і не оспорюються апелянтом.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №155833 від 21.10.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №916 від 21.10.2024 року, згідно якого ОСОБА_2 21.10.2024 року о 20.38 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.11).

З відеозаписів, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи та були досліджені судом апеляційної інстанції, вбачається, що працівники поліції прибули на місце ДТП за участю двох автомобілів. Під час з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди та оформлення матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП за допомогою спеціальних технічних засобів. Результат проведеного огляду ОСОБА_1 1,95 проміле. Оскільки ОСОБА_2 не погодився з вказаним результатом, останнього було доставлено працівниками поліції в ЧОНД, де лікарем цієї медичної установи був проведений огляд водія ОСОБА_2 .

За результатами медичного огляду був складений відповідний висновок №916 та встановлено, що водій ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 вів себе адекватно та у нього були відсутні ознаки сп`яніння, не спростовують висновок лікаря-нарколога медичної установи, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та встановленими законом способами, будь-які сумніви щодо їх достовірності відсутні.

Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується тверджень адвоката про те, що огляд водія ОСОБА_2 був проведений більше ніж через 2 год., то вони є голослівними, оскільки, згідно роздруківки технічного приладу «Драгер» вбачається, що первинний огляд водія ОСОБА_2 був проведений о 18.28 год. Після незгоди з цим показником та оформленням матеріалів ДТП поліцейськими, ОСОБА_2 був доставлений в медичний заклад.

Неточність хвилин вказаних у висновку лікаря та зафіксованих на камері поліцейських також не спростовує факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння навіть більше ніж через дві години.

Відповідно до ч.1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративні правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.25 КУпАП оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватись як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

В даному випадку в санкції ч.1 ст.130 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є додатковим адміністративним стягненням.

А тому доводи адвоката про призначення ОСОБА_1 одразу двох основних стягнень є необґрунтованими та свідчать про довільне трактування апелянтом норм КУпАП.

Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено.

Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Гакмана С.П. відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя