Справа № 544/1973/24
пров. № 3/544/5/2025
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі судді Нагорної Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, паспорт серії НОМЕР_1 від 02.07.2004, виданий Бердічевським МРВ, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.09.2024 о 15:11:00 в м. Пирятин по вул. Соборна керував автомобілем «Кіа спортедж», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, нестійка хода, почервоніння обличчя. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі приймального відділення КП «Пирятинська ЦРЛ», результат огляду 3,05‰, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і повинен нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Струць Т.І. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження про притягнення ОСОБА_1 до адімінстративної відповідальності. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає та вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, не грунтується на фактичних обставинах справи та зібраних доказах. Захисниця вказує на те, що відсутня законна підстава «зупинки» та перевірки документів, оскільки для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задукоментованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності) ставить під сумнів і саму подальшу процедуру притягнення до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП. Адже, відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону Україну «Про національну поліцію» поліцейський забов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, а цього зроблено не було. Крім того захисниця посилається на те, що поліцейські не надали особі копії протоколу, а акт огляду на стан сп`яніння відсутній. Також ОСОБА_1 не відсторонили від керування, не затримали транспортний засіб. З огляду на зазначене захисниця Шпака О.А. просить провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, а саме у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, від його захисника надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі, та без участі захисника, клопотання про закриття провадження у справі підтримують в повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується доказами у відповідності до ст. 251 КУАП, а саме:

- протоколом серії ЕПР1 № 135305 від 23.09.2024, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 23.09.2024 о 15:11:00 в м. Пирятин по вул. Соборна керував автомобілем «Кіа Спортедж», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, нестійка хода, почервоніння обличчя. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі приймального відділення КП «Пирятинська ЦРЛ», результат огляду 3,05 проміле, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху;

- відеозаписом, здійсненим на портативний відеореєстратор поліцейського №/60, на якому зафіксовано знаходження ОСОБА_1 за кермом автомобіля «Кіа спортедж» під час зупинки транспортного засобу, а також те, що ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest» на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці, проте після невдалих спроб продуву газоаналізатора погодився пройти огляд в медичному закладі. Після проходження огляду на стан сп`яніння в КП «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради» результат алкотесту склав 3,05‰. На відеозаписі водій ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо факту керування ним вказаним транспортним засобом;

- висновком КП «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради» № 28 від 23.09.2024 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, який проводився в КП «Пирятинська лікарня», згідно висновку результат алкотесту № 11119 склав 3,05‰;

- копією Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 28, згідно якого 23.09.2024 о 16год 15хв в КП «Пирятинська лікарня» Пирятинської міськради проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотесту № 1119, результат якого склав 3,05 ‰.

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи доводи захисниці Струць Т.І. про те, що в матеріалах справи не вказано жодної причини зупинки та немає жодного документального підтвердження правомірності такої зупинки, тому всі подальші вимоги поліції до особи, зокрема, й щодо проходження огляду на стан сп`яніння, особа виконувати не зобов`язана, а всі складені процесуальні документи є неналежними та недопустимими доказами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Так, дійсно на відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Проте, до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3116260 від 23.09.2024, згідно якої інспектором відділення поліції №1 (м. Пирятин) Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Крамаренком Г.М. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КупАП, оскільки він керував транспортним засобом 23.09.2024 о 16:26:13 та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510грн.

Таким чином підставою для зупинки водія ОСОБА_1 стало саме порушення останнім Правил дорожнього руху.

Крім того суд, вирішуючи питання про вплив порушень процедури зупинення транспортного засобу на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Так, захисниця Струць Т.І., зазначивши у своєму клопотанні лише те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений без причини, що є порушенням ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», не навела конкретних та переконливих доводів стосовного того, яким чином зупинка транспортного засобу без зазначення причини його зупинки істотно обмежила чи порушила конвенційні або конституційні права ОСОБА_1 , та яким чином це позначилося на належності, допустимості та достовірності доказів через порушення процедури зупинки транспортних засобів, а не через істотне порушення прав і свобод людини.

Навпаки, суд констатує, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, убезпечила та запобігла вчинення нових правопорушень.

Крім цього посилання захисниці на те, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, спростовується особистим підписом ОСОБА_1 в пункті 18 протоколу, де зазначено, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані правильні.

Посилання захисниці ОСОБА_1 - адвоката Струць Т.І. на те, що поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування траспортним засобом, коли виявили ознаки сп`яніння, не спростовує винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому не може бути підставою для звільнення його від відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та, зокрема, те, що адміністративне правопорушення вчинено в період дії воєнного стану.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

В якості обставини, що обтяжує відповідальність, суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, повторно протягом року, проте з огляду на те, що суд не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення і притягнути особу до адміністравтивної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, тому суд враховує цю обставину як обтяжуючу при накладенні адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами, суд уважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави: р/р UA0016001, отримувач ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок отримувача ГУК у м. Києві/м. Київ,р/р UA0026001, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В.Нагорна