"20" січня 2025 р. Справа № 363/6425/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

11.12.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 680534 за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , згідно якого 30.11.2024 року о 11 год. 00 хв. в с. Димер по вул. Соборна 85 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Subaru, д.н.з. НОМЕР_1 при повороті ліворуч поза перехрестям не надав дорогу автомобілю Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, травмованих нема, чим порушив вимоги п .10.4 ПДР за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник Панасюк В.М. не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, просили закрити провадження у справі. Крім того долучили висновок експерта № 0677 від 17.01.2025 р. авто технічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, з дослідженням протоколу згідно якого ОСОБА_1 висунуте порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання, поза розумним сумнівом, поставленого у вину працівником поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Так, з огляду на фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП з підстав порушення ним п. 10.4 Правил дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівником поліції до справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди, якою зафіксовано наслідки зіткнення транспортних засобів, зафіксовано орієнтири, місце-розташування транспортних засобів, їх напрямок руху;

- письмові пояснення водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками. Також Пленум ВСУ зазначив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

В судовому засіданні досліджений висновок експерта № 0677 від 17.01.2025 р. авто технічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, який долучений адвокатом Панасюком В.М., згідно якого:

1. В даній дорожній обстановці, за умови руху автомобіля Audi A4 д.н.з. НОМЕР_2 з дозволеною вимогами п. 12.4 ПДР швидкістю 50 км/год, можливість зіткнення автомобілів Subaru д.н. НОМЕР_3 та Audi A4 д.н. НОМЕР_2 виключалась, оскільки автомобіль Subary встигав залишити зустрічну смугу руху і виїжджав за межі небезпечної зони.

2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Audi A4 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 12.3, 12.4 та 12.9.б) ПДР.

3. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Subaru Outback д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.4 ПДР.

4. В даній дорожній обстановці питання щодо технічної можливості у водія автомобіля Subaru Outback д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 уникнути ДТП за рахунок маневру чи гальмування є методично недоцільним, оскільки він рухався без перевищення максимально дозволеної швидкості і на момент зіткнення повністю залишив межі смуги руху зустрічного напрямку, яку перетинав в процесі маневру.

5. В даній дорожній обстановці технічна можливість уникнення даної ДТП з боку водія автомобіля Audi A4 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 полягала в дотриманні ним вимог щодо швидкісного режиму на даній ділянці, тобто полягала у виконанні ним вимог п. 10.1, 12.4, 12.9б) та 12.3 ПДР, для виконання яких у нього не було перешкод технічного характеру.

За умови дотримання максимального дозволеного обмеження швидкості руху на даній ділянці водій автомобіля Audi A4 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди навіть не вдаючись до екстрених прийомів керування і необхідності в застосуванні маневру відвороту або екстреного гальмування при русі з нормативною швидкістю у водія автомобіля Audi не було необхідності, оскільки автомобіль Subaru залишав смугу руху і виїжджав за межі небезпечної зони.

6. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Subaru Outback д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 підстав вбачати невідповідність вимогам п. 10.4 ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, немає з мотивів, наведених в дослідницькій частині висновку.

7. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Audi A4 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР, в частині доцільності застосування маневру на узбіччя, і вказані невідповідності перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з причин, наведених в дослідницькій частині висновку.

Оцінити дії водія автомобіля Audi A4 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 в частині дотримання ним вимог п. 12.4 та 12.9.б) ПДР в рамках даного дослідження не представляється можливим з причин, викладених в дослідницькій частині.

8. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля Audi вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР в частині застосування небезпечного маневру з виїздом за межі смуги проїзної частини вул. Соборної на узбіччя, з причин, викладених в дослідницькій частині.

У зв`язку з цим слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця дорожньо-транспортної пригоди за своїм змістом не спростовують висновків експертизи, враховуючи те, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди лише зафіксувала об`єкти на ділянці дороги, місце зіткнення транспортних засобів із зазначенням прив`язки до місцевості та інші відомості технічного характеру.

Проте протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП без наявності доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням п. 10.4 Правил дорожнього руху, що інкриміновано ОСОБА_1 та наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів, не може бути єдиною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, враховуючи що відповідно до висновку експерта № 0677 від 17.01.2025 року в діях водія ОСОБА_1 не встановлені порушення вимог Правил дорожнього руху, що перелічені в протоколі про адміністративне правопорушення, та його дії не перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів, як про це зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто суддя у відповідності до ст. 252 КУпАП лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та не може збирати за власною ініціативою докази на підтвердження вини особо, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту, при цьому суд зауважує, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення не містить належних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 , а ті докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують факт порушення даним водієм вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху, що б перебувало в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, відповідно провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя Баличева М.Б.