ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Жукова О.А.,

апеляційну скаргу адвоката Жукова О.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 05.10.2024 року о 13-26 годині, в м. Кривий Ріг, Покровський район по вул. Ракітіна, 17, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери Motorola VB400 47556, 475174, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Жуков О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що докази, які були досліджені судом, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначені докази не мають юридичної сили та не є допустимими доказами по справі.

Звертає увагу, що відеозаписи та інші докази в справі не підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а лише фіксують рух транспортного засобу, без можливості встановлення особи водія, даних транспортного засобу.

Вважає, що працівниками поліції було порушено право на захист особи, стосовно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки працівники поліції не дочекались захисника та склали протокол.

Зазначає, що долучені пояснення свідка ОСОБА_2 не можна вважати доказом, оскільки вони оформлені із чисельними порушеннями.

Звертає увагу, що запис з портативного нагрудного відеореєстратора співробітника поліції неодноразово переривається та складається з декількох файлів.

Позиції сторін в суді :

Захисник Жуков О.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника Жукова О.А. не підлягає задоволенню за таких підстав:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції, яким суд надав повну та належну оцінку. З такими висновками суду 1-ї інстанції щодо безпідставності таких доводів сторони захисту погоджується і апеляційна інстанція, а вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №143528 від 05.10.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 05.10.2024 року о 13-26 годині, в м. Кривий Ріг, Покровський район по вул. Ракітіна, 17 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери Motorola VB400 47556, 475174, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- направленням, виданим 05.10.2024 року о 14-12 годині, на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких, вона попросила малознайомого товариша ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоб він перегнав авто ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 з 95 Кварталу в бік вул. Віталія Мотусевича для того, щоб купити дитячі речі, але по вул. Корнія Речмидила їх було зупинено поліцейськими, після чого останній побіг в невідому напрямку;

- роз`ясненням про відсторонення від права керування;

- рапортом, відповідно до якого під час патрулювання в Покровському районі 05.10.2024 року екіпажем Буран 103 було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На законну вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, останній відмовився. ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ВП №3 КРУП для складання протоколів;

- актом огляду на стан сп`яніння від 05.10.2024 року;

- відеозаписом, з технічного засобу поліцейських, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 (13:26:13); в даному транспортному засобі перебувала пасажир ОСОБА_2 , яка є власником авто ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , та яка на запитання поліцейського пояснила, що ОСОБА_1 є її малознайомим товаришем, який перевозив її щоб купити дитячі речі, зупинили робітники поліції, побіг в невідомому напрямку (13:35:06); зафіксовано на відео, що ОСОБА_1 вчиняв опір поліцейським, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння та ним запропоновано отримання неправомірної вигоди працівнику поліції (14:21:59);

- довідкою, виданою інспектором відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 05.10.2024 року за участю ОСОБА_1 , відеозапису, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду 1-ї інстанції щодо відхилення доводів сторони захисту про те, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП.

Так, доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд до уваги не прийняв, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом з технічних засобів поліцейських. З таким висновок суду 1-ї інстанції погоджується і апеляційний суд.

Апеляційні твердження, що матеріали справи, як і відеозапис, долучений до матеріалів справи, не підтверджують того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Із досліджених доказів в їх сукупності, а не лише відеозапису з технічного засобу поліцейських, як судом 1-ї інстанції, так і під час апеляційного розгляду, встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №143528 від 05.10.2024 року. Зазначену обставину підтвердила свідок ОСОБА_2 , дані рапорту працівника поліції. Протилежні доводи сторони захисту суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи сторони захисту, що поліцейськими були порушені права ОСОБА_1 , якими був складений протокол у відсутністі захисника, суд 1-ї інстанції вірно оцінив критично.

Відповідно до приписів ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності між іншим має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Оскільки, розгляд справ даної категорії віднесений до компетенції суду, то саме під час судового розгляду передбачена можливість участі захисника. Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не надана можливість скористуватись юридичною допомогою адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не ґрунтується на законі, а а тому ні є слушним.

Як вбачається із матеріалів даної справи, під час розгляду судом 1-ї інстанції даної справи щодо ОСОБА_1 , його право на захист було забезпечено шляхом представлення його інтересів адвокатом Жуковим О.А. Вказаний захисник прийняв участь і під час апеляційного розгляду при перегляді оскарженої постанови суду 1-ї інстанції апеляційним судом. Тож, доводи сторони захисту щодо порушення права на захист ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Апеляційні доводи сторони захисту про недопустимість як доказу письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , суд сприйняв критично, оскільки викладені пояснення відповідають поясненням зазначеного свідка зафіксованих на відео з технічних засобів поліцейських. З таким висновок суду 1-ї інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки під час апеляційного розгляду такі висновки не були спростовані.

Доводи сторони захисту про те, що наданий суду відеозапис є недопустимим доказом, суд сприймає критично, оскільки на на відео зафіксовано, що на місці події було декілька поліцейських, кожен з яких мав технічний засіб відеофіксації, що унеможливлює надання до суду безперервного відеозапису, враховуючи також, що суду має бути наданий відеозапис, який містить докази, на підтвердження наведених в протоколі обставин, а не відеозапис всіх подій, які мали місце під час спілкування поліцейських з правопорушником, до того ж захисником не зазначається, що поліцейськими не було долучено якусь частину відеозапису, яка свідчить на користь правопорушника. Такі висновки суду 1-ї інстанції є вірними та в повній мірі обґрунтовують безпідставність апеляційних доводів сторони захисту в цій частині.

Судом вірно зазначено, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, а також Протокол АА № 015099 від 05.10.2024 року про адміністративне затримання, свідчить про те, що ОСОБА_1 намагався втекти з місця події, поводив себе не відповідно до обставин, що склалися, не виконував законні вимоги поліцейських, що відповідно призвело до його затримання поліцейськими.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Жукова О.А. та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Жукова О.А. залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин