Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4416/24
П О С ТА Н О В А

14 січня 2025 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Вачко В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 182494 від 26.11.2024 року, 26 листопада 2024 року о 14 годині 02 хвилини, в с.Підруддя на перехресті вулиць Центральна та Миру Коростенського району Житомирської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen LT35», д.н. НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не пропустив автомобіль марки «Tayota Hilux», що рухався у зустрічному напрямку прямо, що змусив водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, і порушив п.16.6 ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав клопотання про закриття провадження у справі № 286/4416/24 про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, в якому зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення був складений о 14:30:02 поліцейським Відділу поліції № 1 (м. Овруч) Коростенського РУП ЕУ НП в Житомирській області капралом поліції Куліничем Дмитром Сергійовичем виключно зі слів водія автомобіля Toyota Hilux, за кермом якого перебував ОСОБА_2 , який керуючи вказаним транспортним засобом з явним перевищенням швидкості по автодорозі, при цьому поліцейський не надав для огляду відео- фотофіксації порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля VOLKSWAGEN LT35 д.н.з НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків правопорушення, а наявна інформація у розділі 10 про проведення відеофіксації на портативний відеореєстратор поліцейського не відповідає дійсності, оскільки до матеріалів справи не долучено відеофайлів фіксації адміністративного правопорушення. Наявне у справі про адміністративне правопорушення пояснення ОСОБА_2 з наступним змістом: "26.11.2024, близько 14:05 год., я ОСОБА_2 , керував т/з Тойота Хайлюкс зі сторони Народичі в напрямку м. Овруч. На перехресті в с. Підруддя, їхавши прямо, мені автомобіль Фольксваген не надав перевагу в русі та спричинив аварійну обстановку. Я різко загальмував. Травмованих немає. Матеріальних збитків не заподіяно. Претензій не маю". Не може бути прийняте судом як належний та допустимий доказ, оскільки не містить інформації про державний номерний знак автомобіля Фольксваген, анкетних даних водія вказаного автомобіля, напрямку руху автомобіля Фольксваген, інформації про регулювання руху на перехресті, назву вулиці, на якій відбулася аварійна обстановка. Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП є наявність порушення водієм транспортного засобу умов повороту/розвороту при зеленому сигналі світлофору. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення вказаних обставин. Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку, протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру притягнення водія до адміністративної відповідальності. Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення. Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення. У матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. Наявний у матеріалах справи рапорт чергового відділу поліції № 1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області є підтвердженням того, що 26.11.2024 року о 14:38 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що о 14:37 за адресою: Овруцький район, с. Підпруддя, вулиця Центральна, для реагування був направлений наряд СРПП екіпаж 0960, який зі слів водія склав протокол на водія автомобіля VOLKSWAGEN LT35 д.н.з НОМЕР_1 . Фактично наряд СРПП діяв з порушенням вимог діючого законодавства складаючи протокол про адміністративне правопорушення зі слів третьої особи, так як матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП, а також порушення правил дорожнього руху визначених п.16.6 ПДР України. Протокол про адмінправопорушення хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо. Окрім цього суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом під час розгляду справи було повністю та всебічно досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 182494 від 26.11.2024 року, рапорт інспектора чергового ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 27.11.2024 року Щура О.В. та письмові пояснення ОСОБА_2 .

Таким чином, на підставі наданих документів судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки даний протокол складено з показів третьої особи і суду не було надано незаперечних доказів, які б доводили його винуватість поза розумним сумнівом, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. І. Вачко