справа № 166/1883/24
провадження № 3/166/14/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 січня 2025 року сел. Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Свистун О.М., з участю особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Панасюка І.І., розглянувши матеріали справ, скеровані відділенням поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст. 122-4, 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

ОСОБА_1 13 жовтня 2024 року о 22 год. 20 хв. на вул. Шевченка в с. Млинове Ковельського району Волинської області, керуючи транспортним засобом "Volkswagen LT 28", д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на ОСОБА_2 та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

Крім цього, згідно із протоколом про адмінправопорушення ЕПР1 №198604 від 17.12.2024 ОСОБА_1 звинувачується у тому, що він 13 жовтня 2024 року о 22 год. 20 хв. на вул. Шевченка в с. Млинове Ковельського району Волинської області керував транспортним засобом "Volkswagen LT 28", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 винуватість у скоєнні вказаних правопорушень не визнав, пояснив, що у зазначені в протоколі дату, час і місці він працював у знайомого на сушарці, де в обідню пору випив 150 грамів вина. Пізно ввечері він привіз додому воду й, згадавши про загублену напередодні від мікроавтобуса деталь бампера, повертався до того місця. Однак, рухаючись у напрямку до місця знаходження деталі зі швидкістю близько 50-60 км/год, наїхав на якийсь предмет темного кольору, який лежав уздовж дороги посередині. Розвернувшись автомобілем, виявив, що це був ОСОБА_2 у нетверезому стані в темному одязі, останній був мертвий, по його голові він проїхав автомобілем. Він його відтягнув із проїжджої частини й, оскільки забув удома телефон, поїхав автомобілем додому, де одразу ж подзвонив у поліцію й повідомив про подію. Тоді ж у зв`язку із неспрацюванням стартера автомобіля побіг до потерпілого, що лежав за метрів 150-200 від його будинку, де й дочекався працівників поліції. На місці події проходив тест за допомогою алкотестера, згодом двічі таким же способом у лікарні, причому в лікарні результат виявився негативним. Крім цього, у лікарні здав кров для дослідження.

Допитана свідок ОСОБА_3 повідомила, що у той вечір вона перебувала в будинку із дітьми. Через вікно почула як приїхав мікроавтобусом чоловік й одразу ж поїхав назад, а згодом через декілька хвилин приїхав додому переляканий, на столі в кімнаті взяв свій телефон і подзвонив у поліцію, повідомив про наїзд на ОСОБА_2 й побіг на дорогу. Указала, що дійсно в автомобілі була відсутня частина бампера, яку загубили при в`їзді до лісу, коли із дітьми збирали гриби. Запаху алкоголю від нього того вечора не чула, чоловік був розгублений, збентежений, однак без ознак сп`яніння.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, свідка, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Згідно із постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області Радахевича О.Ю. від 09.12.2024 кримінальне провадження за даною подією було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України. Постанова вмотивана тим, що ОСОБА_1 не мав технінчої можливості уникнути наїзду на пішозода ОСОБА_2 з моменту виявлення перешкоди на проїзній частині дороги шляхом безпечного об`їзду при дотриманні Правил дорожнього руху України. У прямому причинному зв`язку із виникненням ДТП на наслідками, що настали, стало порушення пішоходом ОСОБА_2 вимог ПДР України.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП адміністративно-караним є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Із матеріалів справи, зокрема протоколу про адмінправопорушення ЕПР1 №198593 від 17.12.2024, постанови про закриття кримінального провадження від 09.12.24, трьох протоколів огляду місця події від 14.10.24, установлено, що ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди й проїхав автомобілем до місця свого проживання, що на одній і тій же АДРЕСА_1 , де залишив транспортний засіб. При цьому, із матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася на заселеній вулиці села, біля місця ДТП розміщені житлові будинки, де проживають мешканці. Тому ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість звернутися до будь-кого із мешканців найближчих до місця ДТП будинків для виклику працівників поліції та швидкої медичної допомоги. Тим більше, ОСОБА_1 , переконавшись у смерті потерпілого, потреби в його транспортуванні до медичного закладу не мав.

Відтак у діях ОСОБА_1 суд убачає склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, утримує трьох малолітніх дітей, має вагітну дружину та матір із інвалідністю ІІ групи, є доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Щодо звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов такого висновку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння поліцейський ВП №2 (сел.. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області надав корінець алкотестера Драгер, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 14 жовтня 2024 року о 00 год 00 хв виявлено 0,55 проміле алкоголю.

Відповідно до п.п.6, 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.01.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

За клопотанням захисника суд витребував у КНП «Ратнівська ЦРЛ» матеріали за результатами пройденого ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння.

Так, із документа під назвою «Результат токсикологічного дослідження «№3536 від 14.10.24, виданого КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, вбачається, що у крові ОСОБА_1 , зразок якої в останнього відібрано 14 жовтня 2024 року о 01 год 22 хв, етанолу не виявлено. Відповідно до підписаного лікарем КНП «Ратнівська ЦРЛ» ОСОБА_4 акта медичного огляду №204 від 14.10.24 ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 14 жовтня 2024 року о 01 год 50 хв, за результатами якого визнаний тверезим. При цьому, лікар досліджував зовнішній вигляд особи, її поведінку, стан свідомості, орієнтування на місці, в часі та власній особистості, мовну здатність, вегетативно-судинні реакції, дихання, рухову сферу. Крім цього, під час огляду було використано прилад «Алкофор 307», результат якого становив 0,2 проміле, а через 20 хвилин 0, 14 проміле.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, що є застосовною і в справах про адмінправопорушення, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на принпип тлумачення усіх сумнівів на користь особи, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 0, 14 ‰, що не є адміністративно караним для водіїв транспортних засобів.

Згідно з п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Із урахуванням встановлених обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень (отримувач коштів ГУК у Волин.обл/смт Ратне/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38009371, номер рахунку (IBAN) UA0003566, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.).

Відповідно до ст. 308 ч. 2 КУпАП в разі несплати штрафу особою, яка притягується до адмінвідповідальності, в добровільному порядку не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови стягнути у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. (отримувач коштів ГУК у Волин.обл/смт Ратне/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 38009371, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) UA0003566).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун