Провадження №: 3/336/288/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2024 року ОСОБА_1 не в повному обсязі виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній залишив місце мешкання та перебував у нічний час доби без супроводу батьків (дорослих). Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, викликалась до суду за допомогою направлення СМС-повісток на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення номер телефону, про причини неявки суд не повідомила.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, суд розглянув справу за наявними доказами за відсутності ОСОБА_1 .

Обставини правопорушення підтверджуються рапортом працівника поліції, заявою та письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, фотознімком.

04.08.2024 року о 23.51 годині до ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 04.08.2024 року о 23.50 годині за адресою: с-ще. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, вул. Севастопольська, 27 до ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що 04.08.2024 року о 23.00 годині під час сварки з дитиною з дому втік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

05.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась до ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області з заявою, в якій просила поліцію припинити подальший розгляд матеріалів за фактом зникнення безвісти її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останнього було знайдено. Жертвою злочину не став, претензій ні до кого не має.

Як зазначено у письмових поясненнях ОСОБА_1 , вона мешкає разом із неповнолітніми дітьми та матір`ю. 04.08.2024 року приблизно о 19.00 годині у неї зі старшим сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трапився конфлікт та побутовому ґрунті. А саме через те, що вона пошкодила належний сину телефон, на якому він постійно грає в ігри. Через це вони з сином трохи посварились, він її образив і через образу втік з дому. ОСОБА_1 почала його шукати, потім, через невдалі спроби викликала поліцію для допомоги. В результаті проведення оперативних заходів, сина знайшли одразу поблизу домоволодіння у лісосмузі, де він ховався з образи. З сином усе добре, жертвою злочину він не став, потерпілими себе не вважають, претензій ні до кого не мають.

Згідно з поясненням свідка ОСОБА_5 , яка мешкає у АДРЕСА_1 , неподалік від неї мешкає родина ОСОБА_1 , яка має сім дітей. 04.08.2024 року найстарший син ОСОБА_2 , 2010 року народження, через сварку з матір`ю, склянкою порізав собі передпліччя. Про це вона дізналась від своїх дітей. Далі вона відразу побігла до них та обробила йому рани, заспокоїла, а коли почула, що ОСОБА_6 зателефонувала до поліції, втік з дому. Також пояснює, що ОСОБА_6 зловживає алкогольними напоями, дітьми не займається, через погане ставлення ОСОБА_7 часто не ночує вдома через те, що його виганяють. Після сварки він знову пішов з дому.

За ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 150 ч. 1, 2 СК України вказує, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що ОСОБА_1 свідомо нехтувала виконанням своїх батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина, не піклувалась про його духовний та моральний розвиток, не створила належні умови в сім`ї, внаслідок чого, через сварку, ОСОБА_2 свідомо втік з дому в нічний час доби, перебуваючи в населеному пункті, розташованому поруч з місцем проведення бойових дій. Окрім цього, за показами свідка, неповнолітній ОСОБА_2 систематично збігає з дому через сварки в сім`ї, завдав собі тілесних ушкоджень, його матір зловживає алкогольними напоями.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, та кваліфікує її дії як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 38 ч. 2 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Аналіз положень пункту 7 статті 247, статті 1, статті 7, статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дозволяє зробити висновок про те, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 частиною 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з`ясування обставин, передбачених статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також в поєднанні із вимогами статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом якої суд у резолютивній частині повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, оскільки адміністративне правопорушення було вчинене 04.08.2024 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений 04.08.2024 року, після доопрацювання та належного оформлення, надійшов до суду 04.12.2024 року, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 1 КУпАП закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року