Справа № 489/8786/24
Провадження № 33/812/31/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Носіковим І.М.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Пирога Сергія Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2024 року, якою, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 156824 від 23.10.2024 року, о 8 годині 23.10.2024 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "NISSAN TIIDA", д.н.з. НОМЕР_2 , рухалася по вул. 10-ій Поздовжній у м. Миколаєві, була неуважна, не слідкувала за дорожньою обстановкою та на перехресті рівнозначних доріг не надала перевагу в русі транспортному засобу «LEXUS», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що наближався до неї з права. Внаслідок таких дій сталася ДТП та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані з статтею 124 КУпАп - порушення вимог пункту 16.12 ПДР України.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2024 року провадження відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

26 грудня 2024 року потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову суду, в якій просив постанову скасувати, справу направити для розгляду до того ж суду, але у іншому складі.

Апелянт посилається на те, що висновок суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказують на відсутність ДТП, тоді як на помилковість такого висновку вказують наявні механічні пошкодження автомобілів.

Крім цього апелянт зазначав, що постанова прийнята судом з порушенням норм матеріального, процесуального та міжнародного права.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (частина 1 статті 251 КУпАП).

Пленум Верховного Суду України у пункті 7 Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясувати характер порушень, які допустив кожний із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху України (надалі - ПДР України) відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.3).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 про те, що вона о 8 годині 23.10.2024 року керуючи транспортним засобом "NISSAN TIIDA", д.н.з. НОМЕР_2 , рухалася по вул. 10-а Поздовжній у м. Миколаєві, була неуважна, не слідкувала за дорожньою обстановкою та на перехресті рівнозначних доріг не надала перевагу в русі транспортному засобу «LEXUS», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що наближався до неї з права. Внаслідок таких дій сталася ДТП та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані з статтею 124 КУпАп - порушення вимог пункту 16.12 ПДР України.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 своєї вини не визнала та пояснила, що керуючи автомобілем «Ніссан», рухалася в м. Миколаєві по вул. 10-ій Поздовжній та зупинилася на перехресті з вул. Геннадія Матуляка (Генерала Свиридова), не здійснюючи виїзд на перехрещення проїзних частин вказаних вулиць. В той час по вул. Геннадія Матуляка справа від неї рухався автомобіль «Лексус» під керуванням ОСОБА_2 , який став здійснювати маневр повороту в її бік. При цьому маневр здійснювався з порушенням вимог ПДР, оскільки ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху, де стояло її авто. Таким чином ОСОБА_2 допустив зіткнення лівою частиною свого автомобіля з лівою передньою частиною її автомобіля, яке в той момент було нерухомим. Зазначила, що схема ДТП відповідає обставинам події.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Лексус», він рухався по вул. Геннадія Матуляка в м. Миколаєві та на перехресті з вул. 10-а Поздовжня став здійснювати маневр повороту ліворуч, і в той час в ліву частину його автомобіля здійснила зіткнення водій автомобіля «Ніссан» ОСОБА_1 , яка рухалася по вул. 10-а Поздовжня, не надавши йому перевагу в русі та виїхавши на перехрестя вказаних вулиць. Також ОСОБА_2 зазначав, що в момент зіткнення ОСОБА_3 не зменшувала швидкості руху та не зупинялася, а рухалася, через що допустила зіткнення з керованим ним автомобілем. Крім того, зазначив, що в момент виконання маневру повороту ліворуч він рухався по вул. Геннадія Матуляка якомога правіше до правого краю проїзної частини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано порушення пункту 16.12 ПДР України.

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до пункту 16.12. ПДР на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

За положеннями пункту 10.11. ПДР у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пункту 16.12 Правил дорожнього руху, що полягало в тому, що вона не надала дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку, зобов`язаний дати йому дорогу, однак тільки у випадках, коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена ПДР (пункт 10.11).

Як вбачається з пояснень учасників ДТП, схеми ДТП та доданих до матеріалів справи фотознімків, траєкторії руху транспортних засобів "NISSAN TIIDA", д.н.з. НОМЕР_2 та «LEXUS», д.н.з. НОМЕР_3 не перетиналася б у разі, коли б водій транспортного засобу «LEXUS», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , рухався за своєю траєкторією, не порушуючи правил ПДР, зокрема пункту 10.4 за правилами якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом, водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Наявні у справі докази спростовують довід ОСОБА_2 про те, що виконуючи поворот ліворуч, він рухався якомога ближче до правого краю частини. Також це твердження спростовує довід ОСОБА_2 про те, що після удару, його автомобіль розвернуло, оскільки згідно схеми ДТП транспортний засіб «LEXUS» під керуванням ОСОБА_2 контактував з транспортним засобом "NISSAN TIIDA" під керуванням ОСОБА_1 своєю лівою частиною, отже відкинути транспортний засіб при такому зіткненні могло тільки у правий бік.

При цьому з наявних у справі фотознімків та зазначеному у схемі ДТП місці знаходження автомобіля під керуванням ОСОБА_2 - 6,7 м та 6,1 м від правої сторони автомобіля до правого краю проїзної частини, ширина якої становить 7,1 м, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, в момент ДТП рухався не по своїй правій смузі руху якнайближче до правого краю проїзної частини, а фактично по лівій зустрічній смузі руху, та з саме такого положення він намагався виконати маневр повороту ліворуч на вул. 10-ту Поздовжню, на якій на той час знаходилось авто під керуванням ОСОБА_1 .

Отже, встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Проте, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність події вказаного адміністративного правопорушення.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення не може бути накладене, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо діяння, що стало приводом для відкриття провадження у справі, не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення та/або іншими законами України, які, згідно статті 2 цього Кодексу, є частиною законодавства про адміністративні правопорушення.

У справі, яка переглядається, діяння, що стало приводом для відкриття провадження у справі, передбачено статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за приписами цієї статті підставою для адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За таких обставин неможливо вважати, що подія адміністративного правопорушення відсутня.

При цьому, висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП є обґрунтованим та відповідає встановленим обставинам справи.

З огляду на зазначене, викладені на обґрунтування апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не спростовують встановлених судом обставин події та не дають підстав для задоволення апеляційної скарги в частині скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі.

Викладене ОСОБА_2 в апеляційній скарзі клопотання про витребування з Управління патрульної поліції в Миколаївській області не заслуговує на увагу, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які дають підстави для встановлення факту події та її обставин.

Клопотання апелянта про направлення страви для розгляду до того ж суду першої інстанції, але в іншому складі, задоволенню не підлягає, оскільки такі дії суду апеляційної інстанції не передбачені КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (стаття 293 КУпАП).

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції шляхом виключення з її резолютивної частини вказівки про відсутність події вказаного адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2024 року змінити, виключивши з її резолютивної частини висновок про відсутність події вказаного адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук