КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/8115/24 головуючий у суді І інстанції: Бондаренко Г.В. провадження №33/824/446/2025 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 727620 від 08.04.2024 року - 08.04.2024 року, о 19 год. 00 хв, в м. Києві по просп. Академіка Глушкова, 16а, водійка ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважна, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, який рухався в своїй смузі ліворуч від неї в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3(б) та 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 12 жовтня 2024 року потерпіла особа - ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції невірно оцінив наявні у справі докази, а саме схему ДТП, свідчення та протокол поліції. Зазначає, що схема ДТП чітко вказує на те, що зіткнення сталось через недотримання ОСОБА_2 безпечного інтервалу та нехтування правилами дорожнього руху.

Крім того, доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки характеру пошкоджень транспортних засобів, які вказують на відповідальність ОСОБА_2 за інцидент.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити. Вказував, що ОСОБА_2 рухалась у крайній правій смузі зі сторони Великої кільцевої дороги, яка звужувалась ближче до повороту, де надалі почала хаотичними рухами примикатись до попутньої лівої смуги, з якої останній мав намір здійснити поворот праворуч, що і спричинило зіткнення.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити оскаржувану постанову без змін. Особа, яка притягається до відповідальності підтвердила, що рухалась зі сторони прилягаючої другорядної дороги у крайній правій смузі, яка звужувалась, однак заперечила будь-які порушення правил дорожнього руху із її сторони, оскільки вважає, що була перешкодою справа для водія ОСОБА_1 ..

Сторони у судовому засіданні, враховуючи наявність протиріч та розбіжностей у поясненнях стосовно обставин та механізму ДТП, відмовились від проведення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 слідує, що наведені вимоги закону судом першої інстанції під час її розгляду не були дотримані.

Обґрунтовуючи відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_2 під час зіткнення знаходилась на своїй смузі руху, яка згідно наявних дорожніх знаків є рівнозначною, а відтак саме водій ОСОБА_1 ймовірно порушив ПДР, тому що здійснював маневр ліворуч та праворуч мав перешкоду у виді автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 ..

Однак погодитися з такими висновками не можна, оскільки ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції надав не вірну оцінку наявним у матеріалах справи доказам та прийшов до помилкових висновків.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водійка ОСОБА_2 не була уважна, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, який рухався в своїй смузі ліворуч від неї в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Відповідно до п. 2.3.б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 ПДР встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, її вина підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 727620 від 08.04.2024 року, з якого вбачається, що 08.04.2024 року, о 19 год. 00 хв, в м. Києві по просп. Академіка Глушкова, 16а, водійка ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважна, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, який рухався в своїй смузі ліворуч від неї в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3(б) та 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 1);

- схемами місця дорожньо-транспортної пригоди, які відповідають фактичним обставинам події, на яких відображено розташування транспортних засобів відносно проїжджої частини, розмітку частини дороги, де відбулось зіткнення та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП (а.с. 2, 15);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , із яких вбачається, що початково останній рухався правою крайньою смугою, оскільки через 50 метрів мав намір повернути праворуч. Пропустивши автомобіль «Porshe», який виїжджав з другорядної смуги, побачив транспортний засіб «Renault Symbol», який напевне мав намір виїхати з другорядної дороги на головну. Вказує, що водій цього авто почала здійснювати різні та не зовсім адекватні рухи, а саме під`їжджала до бокової частини автомобіля на небезпечну відстань, а надалі перед припаркованим авто призупинилась та різко з пробуксовкою заїхала у бокову частину авто ОСОБА_1 .. На питання: «навіщо ви так зробили?», водійка відповіла, що ОСОБА_1 її прижимав, а трохи згодом сказала, що не бачила його (а.с. 4);

- фотокартками проїжджої частини після дорожньо-транспортної пригода, на яких відображено розташування транспортних засобів відносно проїжджої частини, локалізація пошкоджень транспортних засобів, вбачається прилегла другорядна дорога, звужування крайньої правої смуги, розмітка та дорожні знаки (а.с. 10-11, 16-18, 37-49);

Крім того, з фотокарток, що містяться в матеріалах справи та уточненої схеми місця ДТП вбачається, що на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, розташований дорожній знак 5.21.1 «Кінець додаткової смуги руху», який означає, що додаткова смуга для руху в попутному напрямку, яка виникла раніше (завдяки установці знака «Початок додаткової смуги руху»), відтепер закінчилася, а проїжджа частина дороги звузилася (а.с. 15-16).

Таким чином, транспортні засоби, які рухаються у бік головної дороги з Кільцевої дороги, яка є другорядною, рухаються по додатковій смузі, яка не є рівнозначною, відтак ОСОБА_2 зобов`язана була дати дорогу транспортним засобам, які рухались основною смугою, і плавно влитися в загальний потік транспортних засобів, попередньо увімкнувши відповідний покажчик повороту.

При цьому, у силу дії дорожнього знаку 5.21.1 «Кінець додаткової смуги руху», водій ОСОБА_1 , на вказаній ділянці дороги, де сталося ДТП, п. 10.4 ПДР в частині обов`язку водія перед поворотом завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не мав, тому доводи ОСОБА_2 про те, що водій ОСОБА_1 навмисно притісняв останню є неспроможними. Водій ОСОБА_1 рухався у крайній правій смузі та наміру перестроюватись у смугу, у якій закінчується рух, не мав.

ОСОБА_2 повинна була завчасно стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд апеляційної інстанції вважає письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що остання рухалась прямо зі швидкістю 5км/год, нікуди не перестроюючись, коли несподівано її почав притісняти та царапати авто водій, що їхав ліворуч від неї, технічно неспроможними, оскільки водій ОСОБА_1 рухався у смузі, яка дозволяє йому здійснити поворот праворуч без необхідності перестроюватись у смугу, яка закінчується.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що саме недотримання ОСОБА_2 п.п. 2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху України, перебуває у причинному зв`язку із ДТП та наслідками у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, а тому об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду апеляційної інстанції не має.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, неправильно встановив всі фактичні обставини справи, невірно надав оцінку доказам та дійшов помилкового висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнавши недоведеним невиконання нею п.п. 2.3(б), 13.1 ПДР України.

За таких обставин, під час перегляду оскаржуваної постанови, судом апеляційної інстанції встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції викладені у постанові від 03 жовтня 2024 року не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Відповідно до ч. 7, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Пунктом 7 статтею 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце 08 квітня 2024 року сплинуло понад три місяці, на нього судом апеляційної інстанції не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі відповідно п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки спростовуються дослідженими у суді доказами, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року скасуванню з постановленням нової, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрите у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «21» січня 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко