Справа № 645/7038/24
Провадження № 3/645/86/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Лазаренко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ФМ ХЛАДОПРОМ» (, податкова адреса: м.Харків, пр-т Льва Ландау, 171), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), адреса проживання: АДРЕСА_2 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП для розгляду.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 1979 від 18.11.2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «ФМ ХЛАДОПРОМ» вчинила порушення порядку ведення податкового обліку ч.1 ст.163-1 КУпАП, порушено п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток за 2 кв. 2024 року на суму 1 121 798 грн. Факт правопорушення зафіксовано актом від 18.11.2024 № 53185/20-40-07-01-05/39106394.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд невідомі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до висновків, викладених у акті від 18.11.2024 № 53185/20-40-07-01-05/39106394, було проведено документальну позапланову виїздну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ ХЛАДПРОМ» () та встановлено порушення ТОВ, зокрема, пункту 1 частини 2 статті 6, частини 5 статті 8, статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, а саме занижено суму нарахованого єдиного внеску на загальну суму 64858,64 грн, у тому числі у 2021, 2022, 2023 роках, а також у березні та квітні 2024 року.

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України встановлено, що у разі якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт допущення платником податків порушень, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 3 пункту 58.1.1 статті 58 ПК України у податковому повідомленні-рішенні зазначаються граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної.

Пунктом 56.3 ПК України встановлено, що скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до п.14.1.7 ст.14 ПК України оскарження рішень контролюючих органів - це оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Тобто з моменту отримання платником податку податкового повідомлення-рішення платник податку та контролюючий орган переходять у площину адміністративної або судової процедури та у платника податку є 10 робочих днів з моменту отримання податкового повідомлення-рішення для виправлення показників податкової звітності або судового оскарження рішення, прийнятих контролюючим органом.

Відповідно, лише після відсутності належного реагування на встановленні контролюючим органом порушень, допущених платником податку, може йти мова про триваюче правопорушення, тобто у даному випадку не виправлення показників податкової звітності у строки встановлені в рішенні, прийнятих контролюючим органом.

Акт перевірки був складений 18.11.2024 року, зі змісту розписки головного бухгалтера ТОВ «ФМ ХЛАДПРОМ» ОСОБА_2 від 18.11.2024 року вбачається, що з висновком перевірки товариство не погоджується, а заперечення будуть ними подані у встановлений законом строк.

Зі змісту з протоколу про адміністративне правопорушення № 1979 від 18.11.2024 року вбачається, що порушення вимог Податкового кодексу України, яке інкримінується ОСОБА_1 вчинено у 2му кварталі 2024 року. Протокол про адміністративне правопорушення направлений до суду 20.11.2024 року та надійшов до суду 26.11.2024 року.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17 зазначив, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Дана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2018 у справі № 242/924/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 158/286/17 та у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 404/1794/16-а (2-а/404/924/16).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період, тому на момент розгляду справи по суті, закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, що, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження в справі.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV; ). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Верховний суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року по справі № 308/8763/15-а вказав, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому, наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

З огляду на те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 163-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю. Алтухова