Справа № 694/2812/24
Провадження № 3/694/54/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.01.2025 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24 жовтня 2024 року серії ААД №048300, 24.10.2024 о 19.40 год. в с.Шевченкове по вул.Шевченка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер» під відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9а ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину не визнав, пояснив, що автомобілем керував не він, а його товариш і коли працівники поліції зупинили автомобіль, то він із заднього сидіння перескочив за кермо, щоб врятувати товариша ОСОБА_2 від повторного притягнення до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Викликаний як свідок та доставлений приводом в судове засідання ОСОБА_2 визнав, що 24.10.2024 о 19.40 перебував за кермом автомобіля ВАЗ 21061 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, в момент переслідування патрульною поліцією злякався, оскільки вже має адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КупАП з накладенням штрафу 17 000 грн та позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік, тому попросив ОСОБА_1 пересісти за кермо. Пересідання відбувалося на ходу, під час переслідування поліцейськими, одразу після того, яка ОСОБА_1 опинився за кермом, автомобіль зупинився, підійшли поліцейські та склали на останнього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні заступник начальника СРПП Звенигородського РВП ОСОБА_3 та капітан поліції ОСОБА_4 , які знаходилися на чергуванні 24.10.2024 та переслідували автомобіль ВАЗ 21061 н.з. НОМЕР_2 , пояснили, що здійснювали патрулювання 24.10.2024 в с.Шевченкове, Звенигородського району, Черкаської області. Помітили рух підозрілого автомобіля, почали його зупиняти, проте водій автомобіля не реагував на вимогу, продовжував рух, через що довелося його переслідувати упродовж кількох хвилин. Оскільки переслідування відбувалося у світлу пору доби, а вікна в автомобілі не за тоновані, то під час руху чітко фіксувалася зміна водіїв в авто під час руху. Чоловік із заднього сидіння пересів за кермо, і автомобіль одразу зупинився. Оскільки за кермом вже перебував ОСОБА_1 , відносно нього складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи додано відеозапис, з нагрудних камер поліцейських, які оглянуто під час судового засідання у цій справі. З відеозапису чітко вбачається, що поліцейські здійснюють переслідування автомобіля ВАЗ 21061 н.з. НОМЕР_2 , під час руху в салоні автомобіля відбулася заміна водіїв, після чого автомобіль зупинився, поліцейські підійшли до автомобіля за кермом якого вже знаходився ОСОБА_1 .

Виходячи із встановлених судом обставин, за кермом автомобіля ВАЗ 21061 н.з. НОМЕР_2 в момент руху знаходився водій ОСОБА_2 , що зафіксовано на боді-камери поліцейських, і який сам підтвердив зазначені обставини в судовому засіданні.

ОСОБА_1 опинився за кермом автомобіля внаслідок пересідання із заднього сидіння на водійське на прохання ОСОБА_2 , який вже має адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому після пересідання автомобіль більше не рухався, факт керування ОСОБА_1 даним автомобілем не зафіксовано.

Таким чином, суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення від 24.10.2024 складений на неналежну особу, яка не керувала транспортним засобом, а пересіла за кермо, після чого автомобіль зупинився.

Положеннями п. 2.9.а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

До матеріалів справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 не додано жодного іншого доказу, який би підтвердив вину ОСОБА_1 .

Більше з тим, під час розгляду справи в судовому засіданні в присутності поліцейських, які складали протокол, з`ясовано зовсім інші обставини, ніж зазначені в протоколі від 24.10.2024. Встановленими дійсними обставинами правопорушення спростовується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція положень п. 2.9А Правил дорожнього руху передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія відповідної категорії, при цьому достатні та належні докази того, що ОСОБА_1 24.10.2025 року керував автомобілем відсутні.

Відомості, які містяться в протоколі не можуть бути самостійним доказом доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративні правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з положеннями КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №048300 від 24.10.2024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О.Ю.Смовж