Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/31/25
Провадження по справі № 3/514/28/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року с-ще Бессарабське

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приозерне Кілійського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючого, притягувався до адміністративної відповідальності

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 10 червня 2024 року №514/856/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

З відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №194306 від 30 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 30 грудня 2024 року о 18 годині 15 хвилин по вулиці Лазо с. Надрічне Болградського району Одеської області керував мотоблоком марки «Добриня» без державного номерного знаку у складі з причіпом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, почервоніння очей), від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що не знав, що мотоблок є транспортним засобом, на якого розповсюджується вимога ст. 130 КУпАП. Також просив відстрочити виконання постанови на один рік.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи дане рішення, керуюсь принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за : відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинену повторно протягом року.

У п. 1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб ? це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб ? це транспортний засіб, що рухається за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Мотоблок, це універсальний мобільний енергетичний засіб на базі одновісного шасі, різновид малогабаритного трактора, на якому застосовуються переважно бензинові двигуни.

Тож, приходжу до висновку, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів, а тому мотоблок є механічним транспортним засобом.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, ОСОБА_1 є саме особою, яка керувала транспортним засобом, тобто мотоблоком.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_2 поза розумним сумнівом доводиться письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 10 червня 2024 року №514/856/24;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №194306 від 30 грудня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 30 грудня 2024 року о 18 годині 15 хвилин по вулиці Лазо с. Надрічне Болградського району Одеської області керував мотоблоком марки «Добриня» без державного номерного знаку у складі з причіпом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, почервоніння очей), від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 грудня 2024 року;

відеозаписом з місця події.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у порушенні п. «2.5» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинена повторно протягом року, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими суддею.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Проте, з довідки інспектора САП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Трофименко Г. вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, суд не вправі застосовувати до нього таке адміністративне стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи викладене та обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, приходжу до висновку про можливість застосування щодо останнього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Щодо надання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині штрафу суд зазначає наступне.

Положеннями ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначені Законом України «Про виконавче провадження» .

У відповідності до приписів п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про накладення адміністративного стягнення є виконавчим документом.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи майновий стан особи правопорушника, приходжу до висновку, що є підстави, які ускладнюють виконання останнім постанови суду в частині сплати штрафу одним платежем, а тому клопотання про відстрочку виконання постанови Тарутинського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року підлягає задоволенню, а сплата суми штрафу підлягає відстроченню на 1 (один) рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приозерне Кілійського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок № UA0015001, код за ЄДРПОУ отримувача - 37607526, отримувач - ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, код платежу - 21081300, банк - Казначейство України (ЕАП), вид платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приозерне Кілійського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на розрахунковий рахунок № UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, код класифікації доходів бюджету - 22030106 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, призначення платежу - судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Розстрочити виконання постанови Тарутинського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року в справі № 514/31/25 в частині застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, на один рік, встановивши наступний графік погашення заборгованості:

- до 04.02.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.03.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.04.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.05.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.06.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.07.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.08.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.09.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.10.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.11.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.12.2025 року сплатити 2833 гривні 34 копійки;

- до 04.01.2026 року сплатити 2833 гривні 34 копійки.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

У разі невиконання постанови суду без поважних причин, звернути постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року до примусового виконання, відповідно до вимог ст.308 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

Суддя Н.М. Тончева