Справа № 444/4025/24
Провадження № 3/444/6/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Бацик Р.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

- за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.09.2024 року серії ААД №998419, ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме 05.08.2024 року о 13 год. 30 хв. в с. Річки по вул.Садовій, 16, керував мотоциклом марки "FOLTE KS PТ-250" б/н в стані алкогольного сп`яніння. Результат токсикологічного дослідження від 06.08.2024 року зразка крові ОСОБА_1 на вміст етанолу склав 0,75 ‰, дата та час відбору зразка 05.08.2024 року о 15 год. 46 хв., чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

26.11.2024 року ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснив, що 05.08.2024 року він був на військовій службі, після закінчення служби він йшов додому з села річки в село Забір`я, дорогою їхав чоловік на мотоциклі, який йому візуально видався знайомим, та запропонував його підвести і він погодився. Після цього він пам`ятає шум у вухах і як йому паморочитися в голові. Пригадує, що приїхали працівники поліції і швидка допомога. Мотоцикл лежав, а біля нього більше нікого не було. Його забрали в лікарню, зробили обстеження, пригадує як попросив, щоб подзвонили його дружині. Він був у шоковому стані. ОСОБА_1 пояснив, що він не вживав в цей день алкоголь, лише день перед тим. Коли працівники поліції почали відносно нього складати документи, він їм все розповів і сказав, що він не керував мотоциклом, і це взагалі не його мотоцикл. Однак, працівники поліції відповіли, що вони повинні скласти на нього протокол, а далі нехай суд вирішує. ОСОБА_1 просив провадження відносно нього закрити.

Адвокат - захисник особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 подав письмове заперечення, в якому просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Заперечення обґрунтовано тим, щоорганом патрульної поліції ставиться у провину ОСОБА_1 скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 05 серпня 2024 року мотоциклом марки FOLTERS PT-250 без державних номерних знаків ніколи не керував оскільки в його розпорядженні такого мотоцикла ніколи не було, а тому він і не порушував Правил дорожнього руху України. Захисник зазначає, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП характеризується керуванням транспортним засобом, факт якого в даному випадку не підтверджується будь-якими доказами, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 , складу цього адміністративного правопорушення. При розгляді справ цієї категорії підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом. Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №998419 від 18 вересня 2024 року, уповноважена особа поліції обґрунтовуючи своє рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, в тому числі і факту керування ним транспортним засобом, як на докази, посилається на результати токсикологічного дослідження, однак, жодними доказами не доводиться винуватість останнього саме в керуванні транспортним засобом, такі докази не наводяться і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, слід прийти до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, належить врахувати і те, що протокол, складений щодо ОСОБА_1 , не містить будь-якої доказової інформації у вигляді пояснень особи, щодо якої він складений. За таких обставин, зважаючи на те, що факт керування особою, щодо якої є підозра про її перебування у стані сп`яніння, транспортним засобом підлягає доказуванню у ході провадження у справі про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а у справі не зібрано жодного доказу, який би підтверджував цю обставину, захисник просить провадження у справі № 444/4025/24 про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник подані ним письмові заперечення підтримав, та просив суд закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , доводи його захисника, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з п. 3 цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 998419 від 18.09.2024 року та додані до нього матеріали, а також, в повному обсязі оглянуто відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 998419 від 18.09.2024 року ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме 05.08.2024 року о 13 год. 30 хв. в с. Річки по вул.Садовій, 16, керував мотоциклом марки "FOLTE KS PТ-250" б/н в стані алкогольного сп`яніння. Результат токсикологічного дослідження від 06.08.2024 року зразка крові ОСОБА_1 на вміст етанолу склав 0,75 ‰, дата та час відбору зразка 05.08.2024 року о 15 год. 46 хв., чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ч.1 - ч.3), встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Є три склади об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, які полягають у: керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено, що зазначене правопорушення ч. 1 ст. 130 повинно бути вчинено повторне протягом року.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керує транспортним засобом.

Однак, докази того, що ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме 05.08.2024 року о 13 год. 30 хв. в с. Річки по вул.Садовій, 16, керував мотоциклом марки "FOLTE KS PТ-250" б/н в стані алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

На оглянутому відеозаписі, наданому суду до матеріалів справи органом поліції, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 05.08.2024 року о 13 год. 30 хв. в с. Річки по вул.Садовій, 16, мотоциклом марки "FOLTE KS PТ-250" б/н. На даному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в лікарні та розмовляє з працівниками поліції, яким стверджує, що він мотоциклом не керував.

Суд враховує надані ОСОБА_1 під час судового розгляду справи пояснення, оскільки такі є послідовними, та не спростовані жодними іншими доказами, зокрема і відеозаписом наданим суду працівниками поліції, який не фіксує жодних обставин та факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом мотоциклом марки "FOLTE KS PТ-250" б/н. Крім того, на поданому суду відеозаписі не зафіксовано зупинки зазначеного транспортного засобу працівниками поліції.

Судом з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи вирішено здійснити виклик для допиту в судовому засіданні працівника поліції - старшого сержанта поліції СРПП ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 . Однак, такий двічі в судові засідання не прибув.

Відповідно до положення ч. 2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно із ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 15 Розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно з п. 16 Розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до пункту 22 Розділу III Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме 05.08.2024 року о 13 год. 30 хв. в с. Річки по вул.Садовій, 16, керував мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння, результат токсикологічного дослідження від 06.08.2024 року зразка крові ОСОБА_1 на вміст етанолу склав 0,75 ‰, дата та час відбору зразка 05.08.2024 року о 15 год. 46 хв.

До матеріалів справи надано лист КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 07.08.2024 року, в якому зазначено, що оформлення Акту і Висновку про стан сп`яніння на підставі медичного огляду не здійснювалося, оскільки з 2022 року КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» не включено до переліку закладів охорони здоров`я, що здійснюють огляд водіїв транспортних засобів на наявність ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім цього, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У даній справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б безсумнівно та беззаперечно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи викладене, а також те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП є недоведеною, та не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим враховуючи, що винуватість особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Олещук М. М.