Справа №751/77/25
Провадження №3/751/360/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігів

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу тимчасово безробітний,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2КУпАП

ВСТАНОВИВ:

28.12.2024 року о 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 , будучи підданий адміністративному стягненню протягом року за подібне правопорушення, за адресою: АДРЕСА_2 , учинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, хапав за горло, дав ляпаса, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в т.ч. і телефонограмою, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачене ст.173-2КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того, суд враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, а ОСОБА_1 не позбавлений права в разі незгоди з ним ініціювати його апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3ст.173-2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №264069 від 28.12.2024 року; інформацією з рапорту ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 28.12.2024 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якого визначено низький рівень небезпеки; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 496379; постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, поширюється на ряд осіб, зокрема, і на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї,вчиненні повторно протягом року.

Поведінка ОСОБА_1 в конкретному випадку істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин в родині, адже характер та інтенсивність його дій, що встановлено зі слів потерпілої, безумовно спричинили їй емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та нездатність захистити себе за ознакою статі, та як наслідок завдали психічної шкоди здоров`ю. Отримання потерпілою психічної та фізичної шкоди здоров`ю було деталізовано в її письмових поясненнях, що не викликає в суду жодного сумніву.

Суд також звертає увагу на те, що прояви домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 стосовно його співмешканки мають системний та періодичний характер, а відтак попередньо застосовані заходи адміністративного впливу не забезпечили виховного впливу на нього.

На виконання положень ч.3 ст.268 КУпАП, інспектором поліції було надано можливість ОСОБА_1 подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Останній у відповідній графі зазначив, що пояснить в суді.

Суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності.

Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Гарантії щодо реалізації права не свідчити проти себе не позбавляють суд можливості враховувати відмову особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення від дачі показань, за умови доведеності її вини поза розумним сумнівом на підставі сукупності інших доказів у справі.

Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

З врахуванням ступеня, інтенсивності та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП і застосувати стягнення в межах максимальної межі санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33,34,35, 40-1, ч.3 ст.173-2, ст.ст.221, 268, 283,321-1 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов