Справа № 156/1361/24
Провадження № 3/156/24/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , відомості щодо працевлаштування відсутні,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився,

захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бик Олександр Васильович не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142986 від 04.10.2024 року, 04.10.2024 року о 20:29 год в сел. Іваничі по вул. 8-го Березня водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою "Алкотест Драгер" № 6820, що підтверджується тестом № 2284 з позитивним результатом 1,45 ‰. Від керування відсторонений.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ІІ. Пояснення учасників справи

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 22.01.2025 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - судової повістки 07.01.2025 року особисто ОСОБА_1 (а.с.27). Про причини неможливості прибуття у судове засідання не повідомив.

Вимоги ст. 277-2 КУпАП щодо вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи - виконані.

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього адміністративного протоколу, і про те, що розгляд справи відбудеться в Іваничівському районному суді Волинської області о 09:00 год 22 січня 2025 року, проте не вжив жодних заходів для явки до суду, однак скористався правом на представлення його інтересів захисником адвокатом Биком Олександром Васильовичем.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є адвокат Бик Олександр Васильович, повноваження якого підтверджуються наявним у матеріалах справи ордером серії АС № 1120255 від 10 грудня 2024 року (а.с.20).

Таким чином, під час розгляду цієї справи без участі ОСОБА_1 такому забезпечено право на захист, оскільки його інтереси представляє адвокат.

Так, у судове засідання 22.01.2025 року адвокат Бик О.В. не з`явився, подавши 22.01.2025 клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Клопотання мотивоване тим, що вчора (21 січня 2025 року) та сьогодні (22 січня 2025 року) ОСОБА_1 через мобільний телефонний зв`язок адвокату Бику О.В. було повідомлено про те, що він захворів (попередній діагноз ще не встановлений) у зв`язку із чим ОСОБА_1 не зможе взяти участь у судовому засіданні 22.01.2025. Крім того адвокат зазначив, що ОСОБА_1 йому повідомив про відсутність заперечень щодо розгляду даної справи без його участіу судовому засіданні. Проте, враховуючи зазначене, для встановлення всіх об`єктивних обставин справи відповідно до ст.268 КУпАП адвокат Бик О.В. просить не розглядати дану справу без участі ОСОБА_1 та відкласти розгляд даної справи на інший день, про що повідомити нашу сторону додатково. До клопотання про відкладення розгляду справи жодних доказів на підтвердження обставин, на які посилається у своєму клопотанні адвокатом Биком О.В. не долучено.

Розглянувши клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Бика О.В. суд виснував таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Адвокат Бик О.В., як на підставу для відкладення розгляду справи, посилався на те, що ОСОБА_1 захворів, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження такого стану ОСОБА_1 та на підтвердження неможливості брати участь у судовому засіданні не надав. Крім того, адвокатом Биком О.В. не обґрунтовано неможливість розгляду судом справи без участі ОСОБА_1 .

Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не вжив жодних заходів для явки до суду, однак в той же час не заперечував щодо розгляду справи без його участі та скористався правом на представлення його інтересів захисником адвокатом Биком О.В., тому суддя вважає, що право на захист ОСОБА_1 не порушено та є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі такого.

Більше того, під час розгляду цієї справи без участі ОСОБА_1 такому забезпечено право на захист, оскільки його інтереси представляє адвокат. Участь в судовому засіданні захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності здатна в повній мірі забезпечити відповідно до статтей 245, 280 КУпАП з`ясування судом, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судове засідання, призначене на 22.01.2025 року захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Бик О.В. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом доставлення 31.12.2024 року судової повітки до електронного кабінету ОСОБА_2 .

Вимоги ст. 277-2 КУпАП щодо вручення повістки іншим особам, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи - виконані.

Будь-яких заяв чи клопотань щодо неможливості участі самого адвоката Бика О.В. у судовому засіданні, призначеному на 22.01.2025 року, від нього не надходило. У поданому клопотанні про відкладення розгляду справи підстав для неявки в судове засідання не навів, належних і допустимих доказів обгрунтування поважності причин неявки в с/з суду не надав.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142986 складено 04.10.2024, на розгляд до суду такий надійшов 04.11.2024 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Бахаєва І.М.

Попереднім складом суду розгляд справи призначено на 13.11.2024, однак у зв`язку із ознайомленням ОСОБА_1 з матеріалами справи, 13.11.2024 розгляд відкладено на 10.12.2024.

10.12.2024 з урахуванням вступу у справу та ознайомленням адвоката Бика О.В. з матеріалами справи розгляд справи відкладено. З матеріалами справи ОСОБА_2 ознайомився 23.12.2024 року.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 року у зв`язку із звільненням з 24 грудня 2024 року з посади у відставку судді ОСОБА_3 , головуючим суддею у зазначеній справі визначено суддю Малюшевську І.Є. Розгляд справи призначено на 22.01.2025.

Враховуючи викладене, захиснику було надано можливість і достатньо часу для узгодження позиції захисту із ОСОБА_1 та надання пояснень чи заперечень у судовому засіданні 22.01.2025 року, на яке захисник не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Отже, підстави для відкладення розгляду справи відсутні, а клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бика О.В. є необґрунтованим та безпідставним, та таким, що спрямоване на затягування розгляду справи, а тому до задоволення не підлягає. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Будь-яких інших заяв чи клопотань, відводів від особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бика О.В. не надходило.

Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАПне є обов`язковою.

Беручи до уваги те, що судом відмовлено у задоволенні клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бика О.В. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю, ОСОБА_1 та його захисник Бик О.В. не вжили жодних заходів для явки до суду, не подали клопотань щодо надання доказів невинуватості ОСОБА_1 чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, тому суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Висновок суду

Протокол серії ЕПР1 № 142986 від 04.10.2024 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142986 від 04.10.2024 року у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом № 2170 від 04.10.2024 року про зупинення працівниками поліції т/з, яким керував ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager згідно з яким проба позитивна, результат тесту 1,45‰. З результатом тесту ОСОБА_1 не погодився;

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 04.10.2024 не керувати транспортним засобом протягом 24 годин, від підпису ОСОБА_1 відмовився;

- письмовою розпискою від 04.10.2024 про відсторонення ОСОБА_1 від керування т/з та передання для керування гр. ОСОБА_4 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 04.10.2024, які були присутні під час складання адміністративного протоколу на ОСОБА_1 за керування т/з з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Під час документування правопорушення ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- рапортом поліцейського СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) ВолодимирськогоРВП ГУНП у Волинській області Кузьмича І. від 04.10.2024 року з якого слідує, що 04.10.2024 року під час оформлення матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП був застосований захід забезпечення провадження у справі - відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. На потратийний відеореєстратор зафіксоване особисте зобов`язання ОСОБА_1 про заборону керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

- тестом Drager «Alcotest 6810», результат якого позитивний 1,45 ‰;

- трьома оптичним диском DVD-R з відеозаписами з місця події.

Так, згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На відеозаписі № MBFE1150 (диск № 1, а.с.10) зафіксовано факт руху 04.10.2024 року о 20 год. 28 хв. транспортного засобу ВАЗ 21102.

З відеозапису № 10000__0023A (диск № 1, а.с.10) слідує, що працівник поліції підійшов до автомобіля ВАЗ 21102 д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого преребував ОСОБА_1 . Працівник поліції представився, попередив про те, що ведеться відеофіксація та повідомив водія про те, що номер автомобіля не відсвідчується належним чином.

В ході розмови працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алкотест Драгер (відеозпису 04 хв. 16 сек., № 10000__0023A), у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 ухилився від відповіді.

Надалі працівник поліції повторно пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (14 хв. 15 сек. відеозапису № 0000000__0018, диск № 1, а.с.10). Від відповіді ОСОБА_1 ухилився.

На відеозаписі № 0000000__0019 (11 хв. 15 сек., диск № 1, а.с.10) ОСОБА_1 , заперечуючи перебування в стані алкогольного сп`яніння, визнає, що випив 100 грам шампанського.

На відеозаписі № 10000__0027A (диск 2, а.с.11) у присутності адвоката Бика О.В. зафіксовано пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння. На пропозицію ОСОБА_1 погоджується. При цьому адвокат ОСОБА_2 щодо проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З 08 хв. 45 сек. відеозапису № 10000__0027A зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алкотест Драгер, однак ОСОБА_1 під час проходження огляду роз`яснення та рекомендації працівника поліції не виконував (не видихав повітря, а вдихав у себе) внаслідок чого неодноразово продував мундштук Алкотестера з результатом - недостатньо об`єму.

На відеозаписі № 10000__0029A (диск 2, а.с.11) зафіксовано продовження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у присутності адвоката Бика О.В. При цьому працівником поліції до Алкотестера приєднано новий мундштук та зроблено контрольний замір, в результаті якого алкоголю немає як в трубці, так і в приладі.

Надалі працівник поліції повторно роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 рекомендації не виконував.

З 02 хв. 50 сек. по 03 хв. 53 сек. відеозапису № 10000__0029A зафіксовано хід огляду ОСОБА_1 у присутності адвоката Бика О.В. на стан алкогольного сп`яніння, який здійснювався у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810» з результатами 1,45 ‰. З результатом ОСОБА_1 не погодився та, за порадою адвоката Бика О.В., висловив бажаня пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. При цьому зауважень щодо процедури проходження ОСОБА_1 ні водієм, ні адвокатом Биком О.В. висловлено не було.

На відеозаписі № 10000__0030A з 09 хв. 00 сек. зафіксовано як працівники поліції пройшли за ОСОБА_1 у приміщення автозаправного комплексу та запитали чи ОСОБА_1 їде в медичний заклад для освідування, на що адвокат Бик О.В. відповідв ствердно, однак сказав працівникам поліції, що зараз ОСОБА_1 вип`є кави і тоді поїде. Працівники поліції роз`яснили, що в даний момент вживати каву ОСОБА_1 не можна, однак адвокат Бик О.В. казав, що випити кави ОСОБА_1 можна.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції усно погоджувався проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак фактично реальних дій направлених на виконання такої законної вимоги працівників поліції не вчиняв, працівниками поліції було констатовано, що така поведінка ОСОБА_1 була розцінена працівником поліції як така, що направлена на уникнення проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Зафіксовані на відеозаписах поведінку і дії ОСОБА_1 під час події, яка трапилась ввечері 04.10.2024 року суддя розціює як такі, що направлені на перешкоджання проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння і таким чином уникнення адміністративної відповідальності.

Порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 не встановлено.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та непричетність до них ОСОБА_1 суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Суддею враховано характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху (водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб), загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (до адміністративної відповідальності правопорушник притягується вперше), майновий стан (відомості щодо працевлаштування відсутні), ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.

Відповідно до довідки поліцеського СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського ВП ГУНП у Волинській області Кузьмича І., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 . Отже, суд застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 34, 35, 39-1, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605(шістсот п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська