Справа №345/5224/24
Провадження № 3/345/8/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Гапоненко Р.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина Росії, за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №806517 від 08.09.2024, ОСОБА_1 , 08.12.2024 о 01.28 год. в м.Калуш, по вул.Б.Хмельницького, передав право керування автомобілем Hundai Tiburon д.н.з. НОМЕР_2 водію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» 6810, результат огляду позитивний 0,79%. Тест номер 9407, чим порушив вимоги п.2.9г Правил дорожньогоруху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просить суд закрити провадження у справі, стверджує, що він не знав, що ОСОБА_2 вживала алкогольні напої та на момент передачі керування автомобілем знаходилася в тверезому стані.

До суду надійшла заява захисника ОСОБА_1 , адвоката Шевченко К.Т. в якому просить суд закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема вказав, що для настання відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за передачу керування особі, що перебуває у стані сп`яніння, необхідною є наявність таких обставин: особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп`яніння, і це є явним, очевидним: власнику автомобіля достовірно відомо, що він передає керування особі, яка перебуває у стані сп`яніння. Фактично, на підтвердження явних очевидних ознак ОСОБА_2 та усвідомлення такого стану ОСОБА_1 надано відеозапис та пояснення до протоколів, що були надані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Проте, такі докази не містять достатньої інформації для твердження про наявність події та складу адмінправопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 . Так, на відеозаписі чітко вбачається адекватна поведінка ОСОБА_2 , в тому числі її ясна свідомість та чітке висловлювання своїх думок. У спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_2 поводить себе достатньо адекватно для того щоб можна було засумніватися у її стані сп`яніння під час зовнішнього сприйняття її в цілому. Таку обставину також підтверджує і результат аналізу її на стан сп`яніння, що показав 0,79% промілля, тобто стан легкого сп`яніння, що наближений до стану коли алкоголь має незначний вплив на організм людини. Очевидним є те, що такий стан сп`яніння не є явним та очевидним для інших. Відтак, можна стверджувати, що за умови, що ОСОБА_1 достеменно не знав про те, що ОСОБА_2 вживала алкоголь, не можна вважати, що ОСОБА_1 свідомо передав їй керування, розуміючи, що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Важливо, що в своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_2 також не стверджує, що ОСОБА_1 знав чи розумів, що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та свідомо передав їй керування. Такого ОСОБА_2 не зазначила. Проте, зі слів ОСОБА_1 , він зрозумів, що ОСОБА_2 має запах алкоголю через деякий час після того як вони сіли до авто. На вулиці він не вживав з ОСОБА_2 алкоголь. Не бачив як вона вживає. Тому, ОСОБА_1 не будучі замкнутим в обмеженому просторі (наприклад в салоні авто) не міг відчути запах алкоголю від ОСОБА_2 . Тільки після того як вона сіла за кермо та почала їхати в манері, що не сподобалася ОСОБА_1 , останній просив її зупинитися, на що вона йому повідомила, що вона вживала спиртні напої та не буде його слухатися. Саме в цей момент ОСОБА_1 зрозумів, що ОСОБА_2 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №806517 від 08.09.2024 року не може бути визнаний палежним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів.

Враховуючи вищенаведене та застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, можна дійти висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Окрім цього в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що зустрівся на п`ятачку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де ОСОБА_4 спілкувався з ОСОБА_5 . Про те, що вона вживала алкоголь, йому було невідомо, явних ознак цього він не бачив та запаху алкоголю не чув. З ОСОБА_5 познайомився під час спілкування з ОСОБА_4 . Про ДТП та передачу права керування йому нічого не відомо.

А також до суду надійшло доповнення до заяви про закриття провадження у справі від захисника ОСОБА_1 , адвоката Шевченко К.Т. в якому просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Фактично, все обвинувачення базується на протоколі, складеному працівниками поліції, де ОСОБА_1 поставив свій підпис. Однак, ознайомившись із відеозаписом, стає очевидним той факт, що працівник поліції фактично викривив покази, що усно давав ОСОБА_1 на місці події. Зі слів ОСОБА_1 , прочитаний працівником поліції протокол він не сприйняв на слух, оскільки вже була пізня година і він був втомлений та хотів спати (дата відібрання пояснень у ОСОБА_1 о 02.20 год). Важливо підкреслити суду, що ОСОБА_1 був тверезий. Таке порушення прав ОСОБА_1 стало можливим, оскільки працівники поліції не забезпечили передбачене законом право ОСОБА_1 на належну правову допомогу. Це стало наслідком того, що ОСОБА_1 «зізнався» у тому, що не робив. Працівник поліції, що оформлював матеріали на всіх відеозаписах говорить свою суб`єктивну думку про винуватість ОСОБА_1 . А в розмові з ОСОБА_6 взагалі підмінив поняття та неправильно визначив момент вчинення інкримінованого правопорушення, так би мовити, ввів його в оману. ОСОБА_1 відповідав, що він розуміє та знає, що водійка ОСОБА_2 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, а в протокол працівник поліції записав, що ОСОБА_1 розумів, що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння під час передачі права керування авто. Однак це зовсім різні покази. На думку захисту саме ця обставина є визначальною у цій справі і абсолютно повністю доводить відсутність складу та події адміністративного правопорушення. Тому, у своїй заяві про закриття провадження по справі сторона захисту зазначала, що для притягнення особи за звинувачення ст. 130 КУпАП, а саме за передачу керування особі, що знаходиться у стані сп`яніння, необхідним є встановления факту беззаперечного розуміння особою, що передає керування, факт перебування іншої особи у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного), або під дією лікарських речовин, що зменшують увагу (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 вбачається, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

В судове засідання представник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко К.Т. не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, свої пояснення викладені в клопотанні про закриття провадження у справі підтримав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши думку захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевченко К.Т., пояснення свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали адміністративної справи та переглянувши диск, на якому зафіксовано події, які мали місце 08.09.2024 за участі ОСОБА_1 , оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого висновку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №806517 від 08.09.2024, згідно якого ОСОБА_1 , 08.12.2024 о 01.28 год. в м.Калуш, по вул.Б.Хмельницького, передав право керування автомобілем Hundai Tiburon д.н.з. НОМЕР_2 водію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» 6810, результат огляду позитивний 0,79%. Тест номер 9407, чим порушив вимоги п.2.9г Правил дорожньогоруху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08.09.2024;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- пояснення ОСОБА_2 , зазначила, що свою вину в скоєнні ДТП визнає, дійсно перебувала в стані алкогольного сп`яніння;

- рапорти працівників поліції від 08.09.2024;

- відеозаписи, які містяться на оптичному носії, що долучений до матеріалів справи, що були переглянуті в судовому засіданні.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимогст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАПповинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256КУпАП.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно довстановленого порядкуогляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 г ПДР водію забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП необхідна наявність сукупність елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність сукупність наступних елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння повинна складатись з того, що особа яка передає керування транспортним засобом повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Однак з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він під час передачі ОСОБА_2 керування автомобілем не знав про те, що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Даний факт підтвердив також в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який вказав, що про те, що ОСОБА_2 вживала алкоголь, йому було невідомо, явних ознак цього він не бачив та запаху алкоголю не чув.

Однак, з наданих пояснень адвокатом Шевченко К.Т. випливає те, що на відеозаписі чітко вбачається адекватна поведінка ОСОБА_2 , в тому числі її ясна свідомість та чітке висловлювання своїх думок. У спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_2 поводить себе достатньо адекватно для того щоб можна було засумніватися у її стані сп`яніння під час зовнішнього сприйняття її в цілому. Таку обставину також підтверджує і результат аналізу її на стан сп`яніння, що показав 0,79% промілля, тобто стан легкого сп`яніння, що наближений до стану коли алкоголь має незначний вплив на організм людини. Очевидним є те, що такий стан сп`яніння не є явним та очевидним для інших. Відтак, можна стверджувати, що за умови, що ОСОБА_1 достеменно не знав про те, що ОСОБА_2 вживала алкоголь, не можна вважати, що ОСОБА_1 свідомо передав їй керування, розуміючи, що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього в поясненнях ОСОБА_1 від 08.09.2024 доданих до протоколу вказано, що йому було відомо, що ОСОБА_2 сіла за кермо перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від неї було чути запах алкоголю з порожнини рота.

Дані пояснення суд до уваги не бере, оскільки вважає їх такими, що не підверджують обставин які відбувалися в період складання протоколу про адміністративне правопорушення.Дані пояснення були фізично написані працівником поліції, що здійснював оформлення матеріалів. З відеозапису переглянутого в судовому засідання вбачається, що ОСОБА_1 не зміг прочитати що з його слів записав працівник поліції і попросив останнього вголос зачитати. Після прочитаного протоколу та пояснень поліцейським, ОСОБА_1 підписав їх. Проте дані пояснення ОСОБА_1 зумовлені неможливістю повноцінно на слух сприйняти інформацію прочитану працівником поліції, оскільки на той момент вже була дуже пізня година і ОСОБА_1 дуже хотів спати та був втомлений (02:20 годин).

Із суб`єктивної сторони, правопорушення, передбаченіст. 130 КУпАП, вчиняються тільки у формі умисної дії.

Будь яких доказів, які б підтверджували факт обізнаності ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння при передачі їй для керування автомобілем та наявності в діях ОСОБА_1 умислу, матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, за викладених вище обставин, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено наявності об`єктивної сторони (ознак, що характеризують зовнішні прояви правопорушення) та суб`єктивної сторони, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 130, 251, 252, 256 КУпАП, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушененя закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: