Справа № 692/10/25
Провадження № 3/692/52/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, громадянина України, РНОКПП: невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001396 від 15.12.2024, ОСОБА_1 15.12.2024 о 18:32 год. в с. Степанівка по вул. Шевченка, 10, керував транспортним засобом OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із згоди водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу «Драгер», результат 1,32%0, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судове засідання 13.01.2025 було відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Бруса С.М.

У судовому засіданні 21.01.2025 захисник Брус С.М. вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення заперечував. Вказав, що 15.12.2024 у ОСОБА_1 виникла термінова необхідність приїхати до с. Степанівка для отримання від знайомих медикаментів для хворої дружини. Оскільки ОСОБА_1 перед цим вживав алкогольні напої, то попросив свого знайомого гр. ОСОБА_2 відвезти його. Після цього на автомобілі ОСОБА_1 , яким керував ОСОБА_2 приїхав до с. Степанівка. Автомобіль «заглох» та ОСОБА_2 не зміг його завести. Тому ОСОБА_1 сів на місце водія та намагався завести автомобіль, а ОСОБА_2 сів на місце пасажира. В цей час приїхали працівники поліції, які вказали на некоректну роботу освітлення номерного знаку автомобіля ОСОБА_1 та запропонували тому пройти огляд на стан сп`яніння, на що той погодився та пройшов такий огляд на місці з застосуванням приладу Драгер. Вважає матеріали такими, що не дають підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він автомобілем не керував, авто не зупинялось і дана обставина не доведена. Під час проходження огляду ОСОБА_1 підтверджував, що вживав алкогольні напої, однак освідування проходив як громадянин, а не водій. Автомобіль у ОСОБА_1 не вилучався, від керування його не відсторонювали, за кермом у подальшому був ОСОБА_2 , який також керував транспортним засобом до того. ОСОБА_1 нічого не підписував і пояснень не надавав. Звернув увагу, що у наданому поліцейськими рапорті вказано, що авто було виявлено, а не зупинено. Вважав, що матеріали складено з порушеннями, вони не містять акту огляду водія та висновку. Просив закрити справу за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотав про допит ОСОБА_2 як свідка.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснення захисника підтримав. Вказав, що автомобілем не керував, водієм не був, автомобіль працював погано та також має несправності зараз. На час прибуття поліцейських автомобіль стояв, поліцейські автомобіль не зупиняли. ОСОБА_1 перебував на місці водія, оскільки намагався автомобіль завести. Коли поліцейські ствердили, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, пройшов огляд. У такій ситуації вперше, не знав як себе вести. Винним себе не визнав.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 15.12.2024 ОСОБА_1 попросив його та автомобілі останнього з`їздити у сусіднє село, де мав якісь справи. ОСОБА_2 погодився. По дорозі додому автомобіль «заглох» і його було зупинено на узбіччі. ОСОБА_2 не зміг завести авто, оскільки не був знайомий з його технічними особливостями. ОСОБА_1 сів на місце водія і спробував завести автомобіль, а ОСОБА_2 сів на місце пасажира, бо було холодно. В цей час прибули поліцейські, сказали, що у автомобіля щось не працює та склали протокол про адміністративне правопорушення. Свідок вказав, що автомобілем керував саме він, поліцейські автомобіль не зупиняли, приїхали приблизно через 10 хв. після зупинки.

Заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, вивчивши матеріали суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст.ст. 251, 256 КУпАП вбачається, що обов`язок належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушенняі не може бути перекладено на суд.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів. Натомість неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно сформованої в протоколі серії ААД № 001396 від 15.12.2024 року фабули правопорушення ОСОБА_1 15.12.2024 о 18:32 год. в с. Степанівка по вул. Шевченка, 10, керував транспортним засобом OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із згоди водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу «Драгер», результат 1,32%0.

Суд звертає увагу, що у протоколі відомості про свідків чи потерпілих не вказано, як і не зазначено про їх відсутність. В частині пояснень особи по суті порушення міститься запис «я згоден» та особистий підпис особи без розшифровки, з чим саме згодна особа.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 до матеріалів справи додані: вказаний протокол про адміністративне правопорушення, результати тестування до протоколу № (не вказано) від 15.12.2024, рапорт поліцейського Сандиги О.П. від 15.12.2024, відеодокази на оптичному диску, довідка ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області № 99420-2024 від 24.12.2024 та супровідний лист.

Згідно результатів тестування на алкоголь за допомогою приладу DragerAlcotest 6810 від 15.12.2024, ОСОБА_1 пройшов таке тестування з результатом 1,32%0, о 18:39год.;

Згідно рапорту поліцейського ОСОБА_3 , 15.12.2024 під час патрулювання с. Степанівка по вул. Шевченка було виявлено автомобіль OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався з порушенням ПДР, якого у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» було зупинено. В ході спілкування із водієм вказаного ТЗ було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, запропоновано пройти огляд у встановленому законодавством порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,32%0. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно даних відеодоказів, що містяться на оптичному диску (2 відеофайли), перший відеозапис розпочинається 15.12.2024 о 18:32 год. У цей час автомобіль перебуває на узбіччі нерухомо з працюючими у аварійному режимі освітлювальними приладами. З переднього водійського сидіння встає чоловік, особу якого неможливо ідентифікувати, у зв`язку з низькою якістю запису. Другий запис розпочинається зі спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , що перебуває на проїздній частині дороги, та вказує, що автомобіль було зупинено у зв`язку з некоректно працюючим освітленням номерного знаку. Звертаючись до ОСОБА_1 поліцейський називає його водієм. ОСОБА_1 вказує, що про технічну несправність не знав. На запитання про вживання алкоголю спочатку відповідає негативно, потім підтверджує вживання 200 гр. коньяку. Поліцейський зазначає про наявність ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці або у лікувальному закладі. ОСОБА_1 погоджується пройти такий огляд на місці та проходить його з результатом 1,32%0. Поліцейський повідомляє, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП та про відсторонення ОСОБА_1 від керування.

Згідно з даними довідки ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався.

Інших доказів не надано.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно визначень, вказаних у п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Дослідивши наданий працівниками поліції відеозапис, долучений як доказ скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 15.12.2024, суд зазначає, що відеозапис розпочато 15.12.2024 о 18:32 год. З наданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та був зупинений поліцейським під час такого керування, на час початку запису автомобіль перебуває на узбіччі нерухомо. Сам гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 факт керування та зупинки транспортного засобу у судовому засіданні заперечили.

Щодо проведення процедури огляду водія на стан сп`яніння суд зазначає наступне.

Згідно положень 1,3,5,6 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п. 2, 3 Р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану . Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Розділом ІІ вказаної Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Так, згідно з п. 1, 3, 7, 8 10 Р.ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1до цієї Інструкції. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У матеріалах справи відсутній такий акт огляду.

Суд зазначає, що оскільки не вбачається факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції після такого керування, то законність вимоги про проходження ним такого огляду викликає у суду сумніви.

Суд зауважує, що на відео працівник поліції зазначає, що причиною зупинки водія є порушення ПДР України некоректна робота освітлення номерного знаку. Проте відносно ОСОБА_1 , як водія, у зв`язку з вказаними порушеннями жодні матеріали, окрім вказаного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складено не було, докази протилежного у матеріалах справи відсутні, що свідчить на користь твердження сторони захисту ОСОБА_1 про те, що той не керував автомобілем і не був водієм в розумінні ПДР України.

Також, у порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортними засобами після висновку про його перебування у стані сп`яніння та складення відповідного адміністративного матеріалу. Незважаючи на наявність таких висловлювань поліцейського на відеозаписі, даний факт не відображено у протоколі серія ААД № 001396 від 15.12.2024. Також про даний факт свідчить відсутність акту вилучення автомобіля.

При цьому суддя вважає, що працівники поліції допустилися помилки при фіксації правопорушення, оскільки ними не було належним чином зафіксовано обставини подій, що відбувались в с. Степанівка по вул. Шевченка, 10, 15.12.2024 о 18:32год. від моменту виявлення факту керування автомобілем гр. ОСОБА_1 до моменту завершення складення адміністративних матеріалів, ознайомлення винної особи з протоколом про адміністративне правопорушення та вручення йому копії протоколу і вилучення автомобіля на штраф майданчик поліції. Даний запис є неповним і не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Тому суд не може дослідити у повній мірі твердження ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував.

Окрім того, факт керування та зупинки не підтверджений іншими даними, зокрема, письмовими поясненнями осіб, присутність яких вбачається з наданих відеоматеріалів та прямо заперечений у судовому засіданні як ОСОБА_1 , так і гр. ОСОБА_2 , присутність якого теж вбачається з наданого відеозапису.

При цьому рапорт поліцейського Сандиги О.П. щодо твердження про зупиненку ним гр. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом автомобілем OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_1 , 15.12.2024 о 18:32 год. оцінюється судом критично як такий, що не узгоджується з даними відеозапису.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з наданих матеріалів справи не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки та, відповідно, необхідності проведення йому, як водію, огляду з метою визначення стану сп`яніння, наданий відеозапис як доказ винуватості ОСОБА_1 є неповним та не відповідає вимогам законодавства і не дозволяє встановити всі обставини, на які вказувала сторона захисту та спростувати їх або підтвердити, тому суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 001396 від 15.12.2024, яким визначено межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 130, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 10 днів.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст постанови складений 22 січня 2025 року.