Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/33/25
Провадження № 3/376/67/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2025 р. м. Сквира.

Cуддя Сквирського районного суду Київської області Ловінська С.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі, та з ВП №1 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

встановила:

До Сквирського районного суду Київської області надійшли матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 та за ч. 1 ст.51 КУпАП.

17.10.2024 об 11год 54хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у образах потерпілої нецензурною лайкою, кидався стільцем, одів відро на голову матері, чим завдав фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода здоров`ю матері. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 11.11.2024 ОСОБА_1 в м. Сквира по вул. Київська, 50 о 08год 28хв здійснив розрахунок банківської картки на суму 171грн, яка належить гр. ОСОБА_3 , та яку він знайшов навпроти магазину «Меркурій» без дозволу власниці, чим вчинив дрібне викрадення чужого майна.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.51 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні вказаних правопорушень визнав.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 173-2 КУпАП, крім визнання його вини в судовому засіданні, суддя зазначає наступне.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З вищевикладеного випливає, що однією з кваліфікуючих ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення, в тому числі, домашнього насильства в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Факти допущеного порушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 328515, протоколом АЗ № 111079 від 17.10.2024 про адміністративне затримання, формою оцінення ризиків вчинення домашнього насильства, письмовою заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , рапортом, копією постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП, довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.173-2 КУпАП, є доведеною повністю.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Суддя вказує, що адміністративні порушення у сфері власності становлять одну із найпоширеніших і найнебезпечніших груп протиправних діянь, оскільки вони посягають на одне із найбільших цінних соціальних благ - право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Передбачення в одній статті КУпАП відповідальності за дрібне викрадення чужого майна незалежно від форми власності забезпечує всім суб`єктам права власності однаковий правовий захист, як того вимагають Конституція України та Закон України «Про власність». Чужим слід визнавати майно, яке не перебуває у власності чи законному володінні винного. Об`єктом правопорушення є суспільні відносини в сфері власності.

Відповідно до ч.1 ст.51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати - тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується, крім його пояснень в судовому засіданні, наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №637640 від 18.12.2024, електронним рапортом від 11.11.2024, протоколом огляду події від 11.11.2024, протоколом допиту потерпілої, довідкою КБ «Приват Банк» про рух коштів, протоколом огляду предмету, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.11.2024, копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 , постановою про закриття кримінального провадження від 10.12.2024.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.51 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Обираючи вид стягнення правопорушникові, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

З гідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суддя вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.40-1, ч.1ст.51, ч.2ст.173-2, 279, 280, 283 КУпАП, суддя,

постановила:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2ст.173-2 та ч.1 ст.51 КУпАП і накласти адміністративне стягнення:

- за ч.2ст.173-2 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00грн. (триста сорок грн 00коп);

- за ч.1ст.51 КУпАП - у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00грн (сто сімдесят грн 00коп).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00грн. (триста сорок грн 00коп).

Штраф необхідно внести через установу банку України на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУК у Київській обл/Сквирська міс/21081100, Сквирська міська ТГ, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку: UA0010844; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605.60 грн за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (код отримувача 37955989, рахунок №UA0010844, назва отримувача: ГУК у м.Києві/Сквирська міс/22030101, код ЄДРПОУ суду 37955989 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду

протягом десяти днів з дня її винесення через Сквирський районний суд.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня набрання постанови законної сили.