Провадження № 3/750/269/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

08 травня 2024 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 зловживаючи довірою ОСОБА_2 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами 2500 грн., чим вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства та порушив вимоги ч.2 ст. 51 КУпАП.

Також, 15 травня 2024 року о 23 год. 34 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 зловживаючи довірою ОСОБА_3 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами 3000 грн., чим вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства та порушив вимоги ч.2 ст. 51 КУпАП.

Оскільки правила встановлені ст.36 КУпАП допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, постановою суду від 25 грудня 2024 року об`єднані в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП із присвоєнням справі номеру 750/18185/24.

Від захисника потерпілого ОСОБА_2 Нечитайло М.О. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі потерпілого, в якій вона просить застосувати до ОСОБА_1 найсуворішу міру покарання.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема скеруванням судового виклику рекомендованою кореспонденцією. Постанова про привід на 22 січня 2025 року не виконана, згідно рапорту поліцейського офіцеру громади ВП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Жуковецького Г.П. ним здійснювався вихід за адресою місця проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . При виході за місцем мешкання ОСОБА_1 двері квартири ніхто не відчинив.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. У поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справ судом віднесено до основних засад судочинства в Україні. Ця засада втілена, зокрема, у статті 245 КУпАП.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, повідомлялась про дату, час і місце слухання справи, не подала суду жодних заяв чи клопотань, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, постанова про привід не виконана, вважаю можливим провести розгляд справи у її відсутності.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 51 КУпАП настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», тобто доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №264452 від 19 грудня 2024 року та серії ВАД №264451 від 19 грудня 2024 року, складеними відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, копією постанови про закриття кримінального провадження від 23 жовтня 2024 року (в частині).

Вище зазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.51 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), у відповідності до положень ст.36 КУпАП адміністративне стягнення на нього слід накласти в межах санкції, встановленої ч.2 ст.51КУпАП.

За вказаних обставин суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 і він підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу згідно санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60коп.

Керуючись ст.ст. 401, ч. 2 ст. 51, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід державного бюджету.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя Н.Ю. Лямзіна