ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

16 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9148/24

Провадження № 33/820/143/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., перевіривши апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини.

За постановою суду, 24.03.2024 року о 08 год. 45 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по проспекту Миру, 84, керував автомобілем «Skoda Karoq», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою тесту «Драгер», результат позитивний 2,43 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України і вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та скасувати її.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у призначений судом день з`явився на розгляд справи, проте не був допущений до зали судових засідань, у зв`язку з оголошенням на той час «повітряної тривоги». Повідомлень про наступне судове засідання він не отримував, а пізніше з`ясував, що справа була розглянута у призначений день, після чого 26.12.2024 року його захисник отримав копію постанови суду та 30 грудня 2024 року він звернувся із апеляційною скаргою. Вказані обставини вважає поважними, а строк на апеляційне оскарження таким, що підлягає поновленню.

Мотиви суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Відповідно до статті 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови суду першої інстанції у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційний суд виходить з того, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли його можливості реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Крім того, нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту ухвалення постанови.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, оскаржувана постанова була постановлена 22 листопада 2024 року суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка доставки повідомлення у додаток «Viber». Більше того, з апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що в день розгляду справи він та його захисник були присутні у суді першої інстанції.

Перебіг строку на апеляційне оскарження постанови розпочався 23 листопада 2024 року та закінчився після спливу десяти днів 2 грудня 2024 року (останній день для подачі апеляційної скарги). Однак, сторона захисту не реалізувала своє право на оскарження постанови у строки, встановлені законом.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 30 грудня 2024 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Хмельницького міськрайонного суду, тобто з пропуском визначеного ст. 294 КУпАП строку.

Будь яких доказів, які б підтверджували неможливість подання апеляційної скарги у строки, визначені законом, або поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Твердження апелянта, наведені у якості доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку, такі як розгляд справи судом за відсутності сторони захисту, суд не вважає поважними причинами. Такі обставини ніяким чином не унеможливлювалисторону захисту, яка з`явилася у призначений судом день на розгляд справи, поцікавитися про хід її розгляду, після чого, у разі необхідності, звернутися із апеляційною скаргою, у строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

У зв`язку з наведеними обставинами та з урахуванням положень ст.294 ч.2 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не наведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статті 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: