Справа №: 671/115/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановила:

16 січня 2025 року о 20 год. 36 хв. в м. Волочиськ Хмельницького району по вул. Миколи Мозгового ( колишня назва -вул. Чкалова), 17, ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), керував автомобілем ВАЗ2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

Крім того, 16 січня 2025 року о 20 год. 36 хв. в м. Волочиськ Хмельницького району по вул. Миколи Мозгового ( колишня назва -вул. Чкалова), 17, ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п. 2.1. а Правил дорожнього руху,

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки в судове засідання. Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений (а.с. 1, 9, 13), тобто йому були створені умови для реалізації його участі у розгляді справи.

Інформація щодо даної справи, а саме: дата, час та місце розгляду справи, була розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України.

Крім того, суд приймає до уваги те, що 16 січня 2025 року під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські під відеозапис повідомили його про дату, час та місце розгляду справи на 23 січня 2025 року о 11 год. 30 хв., однак у вказані дату та час він до суду не з`явився.

Суд враховує, що Україна, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основних свобод, взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому, з врахуванням принципу судочинства, що зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126, ч. 1 ст 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до статті 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил Дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.1 а Правил Дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом .

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП настає відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою настає, зокрема, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП відносяться до правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечними правопорушеннями в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечними як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1№222746, серії ЕПР1№222739 від 16.01.2025 року, зміст яких відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не містить містить будь-яких істотних порушень вимог чинного законодавства, що могли б свідчити про їхню недопустимість (а.с. 1, 8); відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на dvd-r диск, на якому, зокрема, зафіксовано обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, в тому числі, на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2); даними довідок, виданих старшим інспектором СРПП відділу поліції №2 Хмельницкого РУП ГУНП в Хмельницькій області Самбором О.О., про те, згідно бази даних ІПНП Національний портал ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував (а.с. 3, 10), даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №357834 від 30.11.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 9).

Ознака алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , яка зазначена поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за своїм змістом відповідає нормам п. 3 Розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, чи в медичному закладі була висунута ОСОБА_1 на законних підставах, на що він відмовився.

Досліджений судом відеозапис із нагрудних камер поліцейських та з відеореєстратора автомобіля відображає обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, є належним та допустимим доказом у справі, оскільки отриманий відповідно до вимог Закону України Про Національну поліцію та відповідає змісту протоколів, не містить ознак фальсифікації, тому сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає.

Вирішуючи дану справу суд враховує, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи встановлені обставини, з врахуванням закріплених в Конституції України принципів законності і справедливості, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої у статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилученням транспортного засобу.

Призначаючи ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років суд враховує наступне.

Вирішуючи дану справу суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КпАП України, є одним з найбільш тяжких порушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, загрозою для життя та здоров`я учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів.

Статтею 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка позбавлена права керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Суд визначає для правопорушника ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності. На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення.

Адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд не призначає ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази про вилучення транспортного засобу, який належить іншій особі.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 30, 33, 36, 40-1, 126 ч. 5, 130 ч. 1, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу: отримувач - ГУК у Хмельницькій області /Волочиська мтг/ 21081100; код отримувача 37971775; банк отримувача -.Казначейство України; код банку отримувача - 899998; рахунок -UA0022653.

Реквізити для сплати судового збору: банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача 37993783; рахунок UA0026001.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору становить 3 місяці.

Після набрання постановою законної сили:

- стягувачем в частині сплати адміністративного штрафу є відділ поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, що знаходиться за адресою: 31200, Хмельницька область м. Волочиськ, вул. Слави, 12, ;

- стягувачем в частині сплати судового збору є Державна судова адміністрація України за адресою: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ;

-боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: