ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення забезпечення третього відділу прикордонної служби(тип С), військова частина НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

17 жовтня 2024 року о 10 год. 00 хв. було виявлено сержанта ОСОБА_1 , який під час виконання військового завдання зі стримування збройної агресії РФ на території України, в умовах особливого періоду (воєнного стану) прибув до підрозділу для виконання обов`язків військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння, яке виражалось у вигляді почервоніння очей та характерного запаху алкоголю з порожнин рота. В результаті огляду у сержанта ОСОБА_1 виявлено алкоголь 0,48 проміле, про що лікарем був виданий висновок. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ та пункт 20.1 Кодексу поведінки працівника, до функціональних обов`язків яких належить управління кордонами, затвердженого наказом МВС, МЗС, МФУ, АДПСУ від 05.07.2011 року № 330/151/809/434.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: дії, передбачені частиною першою, а саме: поява військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою в умовах особливого періоду.

У судові засідання, призначені на 07.11.2024 року, 25.11.2024 року, 15.01.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема про виклик останнього в судові засідання було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У свою чергу відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, оскільки це буде означати про безкарність такої поведінки.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ №294510 від 17.10.2024 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-висновком №43/ВН КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 17.10.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат - 0,48 % проміле;

-службовою характеристикою.

Враховуючи викладене вище, особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, ч. 3 ст. 172-20, ст. ст. 251, 256, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

(Номер рахунку (IBAN): UA0021451, Одержувач ГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100)

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. К. Іванцова