Справа № 632/1980/24
провадження №3/632/6/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді - Журавель О.О., за участю секретаря судового засідання Самарської А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2024 року близько 10 год. 50 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у м. Златопіль Харківської області по вул. Чорнобильців від виконання законної вимоги поліцейського, який при виконанні службових обов`язків був задіяний для забезпечення публічної безпеки та порядку під час спільних заходів з ІНФОРМАЦІЯ_2 по оповіщенню військовозобов`язаного населення на території обслуговування міста Златопіль Харківської області, щодо пред`явлення військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, відмовився в зухвалій формі, чим вчинив злісну непокору вимозі поліцейського при виконанні ними службових обов`язків.

Під час судового розгляду, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину не визнав, зазначивши, що дійсно цього дня перебував за вищезазначеною адресою, проїжджаючи біля місця події, зупинився, підійшов до автобусу, у якому перебували чоловіки, а також поруч знаходилися працівники поліції та військові. Зупинився, щоб пересвідчитись у законності дій поліцейських та працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на місці події було багато обурених жінок.

Дії поліцейського вважає незаконними, оскільки у поліцейського не було законних підстав для пред`явлення йому вимоги щодо надання йому документів, що посвідчує його особу, тим паче, що ця вимога була пов`язана лише з тим, що його обличчя було частково прикрито снудом. Він законослухняна людина, ніяких незаконних дій не вчиняв. Він незобов`язаний мати при собі документ, що посвідчує його особу. Дійсно сказав поліцейському, що він людина на ім`я « ОСОБА_3 » і цього, на його думку, було достатньо. Не заперечував, що поліцейський дійсно пред`являв йому вимогу назватися та надати документи. Зазначив, що свої інтереси буде захищати сам, правнича допомога йому не потрібна

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, допитавши свідків та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить подальшого висновку.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідальність за статтею 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок та діють від імені держави.

Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року із подальшими змінами (надалі Закон № 580-VIII).

Відповідно до вимог статті 62 Закону № 580-VIII поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 32 Закону № 580-VIII у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21жовтня 1993 року № 3543-XII із подальшими змінами (надалі Закон № 3543-XII) у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року на території Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, зокрема, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року. Указ затверджено Законом № 4024-IX від 29 жовтня 2024 року.

Обставини вчинення правопорушення підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами:

- сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2024 року, із відомостями якого ОСОБА_1 було ознайомлено, про що останній поставив підпис, зауважень не надходило;

-наказом начальника відділення поліції № 1 Лозівського РВП № 140 від 30 вересня 2024 року відповідно до якого особливий склад ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківський області та Лозівський склад РВП ГУНП в Харківський області задіяний для забезпечення громадської безпеки та порядку під час проведення спільних заходів з особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_3 по оповіщенню військовозобов`язаних на території обслуговування згідно із графіком;

- графіком задіяння особового складу для забезпечення громадської безпеки та порядку по оповіщенню військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 на території обслуговування на період із 12 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, відповідно до якого 12 листопада 2024 року виконання обов`язків було покладено на поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- протоколом АП318 № 047893 від 12 листопада 2024 року про адміністративне затримання, відповідно до якого ОСОБА_1 був затриманий для встановлення особи, у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП. Під час затримання ОСОБА_6 був забезпечений безоплатною вторинною правничою допомогою, яка надавалася адвокатом Бугарем О.О. на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 12 листопада 2024 року за №005-270010982. Це доручення діяло протягом строку адміністративного затримання. Заяв та зауважень при затриманні не надходило;

- протоколом огляду місця події від 12 листопада 2024 року, який мав місце 12 листопада 2024 року об 11 год. 10 хв. У приміщенні ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено предмет, схожий на пістолет.

Із досліджених відеозаписів, наданих суду, встановлено, момент неодноразово повторених законних вимог поліцейського, щодо пред`явлення ОСОБА_1 документів, що посвідчує особу, на що останній відмовився, зазначивши, що він людина на ім`я « ОСОБА_3 », у зв`язку із чим останньому роз`яснено, що його буде затримано та доставлено до відділення поліції для встановлення його особи.

Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_7 показав суду, що12 листопада 2024 року він здійснював патрулювання спільно з інспектором СРПП відділення поліції № 1 лейтенантом поліції ОСОБА_8 . На планшетний пристрій близько 11-00 год. цього дня вони отримали повідомлення щодо конфлікту, який виник під час оповіщення військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 спільно із поліцейськими. По прибуттю на місце події було виявлено зупинений автобус, біля якого перебували працівники РТЦК та поліції. Біля автобусу знаходився чоловік, який відмовлявся виконати неодноразові законні вимоги поліцейського ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодопред`явлення ним військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу. При цьому поводив себе зухвало. Зазначивши, що він людина на ім`я « ОСОБА_3 ». Зазначений факт був зафіксований на портативний відео реєстратор поліцейського ОСОБА_5 , чоловіка було затримано та доставлено до відділу поліції для встановлення його особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП за присутності адвоката. Поліцейськіназвали своє прізвище, посаду, що також зафіксовано на відеозапису. ОСОБА_1 були роз`яснені підстави затримання та запропоновано пройти до службового автомобілю.

Також під час допиту свідка ОСОБА_7 та відтворення відеозапису останній підтвердив свою присутність під час подій, що відбувалися, а також пояснив, що саме за фактом, зафіксованим на відеозапису, що відбувався у його присутності, щодо пред`явлення законних вимог поліцейськими ОСОБА_1 щодо надання останнім документу, що посвідчує особу, ним у подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП. На його думку, ОСОБА_1 відмовлявся виконувати законну вимогу поліцейського, який мав право пред`явити таку вимогу відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону № 580-VIII, а саме, у період дії воєнного стану поліцейській має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_5 показав суду, що 12 листопада 2024 року він бувзадіяний для забезпечення громадської безпеки та порядку по оповіщенню військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 на території обслуговування, відповідно до графіку, складеного на підставі наказу начальника ВП № 1 Лозівського РВП за № 140 від 30 вересня 2024 року. 12 листопада 2024 року о 05-00 години ранку він разом із поліцейським ОСОБА_4 заступили на службу щодо забезпечення публічної безпеки та порядку під час проведення заходів по оповіщенню військовозобов`язаного населення спільно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час проведеннязаходів по оповіщенню військовозобов`язаного населення працівниками першого відділу Лозівського РТЦК по вул. Чорнобильців у м. Златопіль був зупинений автобус із працівниками компанії «Терра», зібрався натовп, що призвело до необхідності забезпечення громадського порядку. Близько 11-00 години до автобусу підійшов чоловік, у якого виник конфлікт із представниками РТЦК з приводу законності їх дій. Спочатку до місця події підійшов ОСОБА_4 та висловив законну вимогу до чоловіка щодо пред`явленнявійськово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, чоловік -відмовився. Потім підійшов він із портативним відеореєстратором та чоловіку знову було висловлену вимогу щодо пред`явлення документів, безпосередньо ним та ОСОБА_4 , але останній поводив себе зухвало, відмовився виконувати закону вимогу, зазначивши, що він людина на ім`я « ОСОБА_3 ». Після чого, чоловіку було роз`яснено, що він буде затриманий та доставлений до відділу поліції для встановлення його особи. У подальшому, у відділі поліції було встановлено, що затриманий чоловік - ОСОБА_1 . Події відбувалися у присутності працівників РТЦК, що зафіксовано на відеозапису. Безпосередньо неодноразово вимогущодо пред`явлення документів, що посвідчує особу чоловіка, висловлював поліцейський ОСОБА_4 , але він також пропонував ОСОБА_1 надатидокументи, що посвідчує особу. Проводити постійну відеофіксацію на портативний відео реєстратор не надавалося можливим, оскільки батареї портативних відео реєстраторів, в зв`язку із значним терміном роботи, не тримають заряд, швидко розряджаються, тому ним проводилася фіксації тільки конфліктних ситуацій. Він разом із ОСОБА_4 представлялися ОСОБА_1 ,зокрема назвали своє прізвище, посаду, що також зафіксовано на портативний відео реєстратор.

Також під час допиту свідка ОСОБА_5 та відтворення відеозапису, останній підтвердив свою присутність під час подій, що відбувалися.

Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_4 показав суду, що 12 листопада 2024 року він був задіяний для забезпечення громадської безпеки та порядку по оповіщенню військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 на території обслуговування, відповідно до графіку, складеного на підставі наказу начальника ВП № 1 Лозівського РВП за № 140 від 30 вересня 2024 року. 12 листопада 2024 року о 05-00 години ранку він разом із поліцейським ОСОБА_4 заступили на службу щодо забезпечення публічної безпеки та порядку під час проведення заходів по оповіщенню військовозобов`язаного населення спільно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час проведення заходів по оповіщенню військовозобов`язаного населення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул.Чорнобильців у м. Златопіль був зупинений автобус із працівниками компанії «Терра»зібрався натовп, що призвело до необхідності забезпечення громадського порядку. Близько 11-00 години до автобусу підійшов чоловік, у якого виник конфлікт із представниками РТЦК щодо їх законних дій. Він ( ОСОБА_4 ) підійшов до місця події, представився,зокрема назвав своє прізвище, посаду та пред`явив службове посвідчення та відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 Закону № 580-VIII пред`явив до чоловіка вимогу щодо пред`явлення ним військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, на що останній відмовився. Вимогу він пред`являв неодноразово, однак чоловік, відмовлявся надати документи, лише зазначив, що він людина на ім`я « ОСОБА_3 ».Після чого, чоловіку було роз`яснено, що він буде затриманий та доставлений до відділу поліції для встановлення його особи. У подальшому, у відділі поліції було встановлено, що затриманий чоловік - ОСОБА_1 .Події відбувалися у присутності працівників РТЦК.

Також під час допиту свідка ОСОБА_9 та відтворення відеозапису, останній підтвердив свою присутність під час подій, що відбувалися біля автобусу, а також пояснив, що саме віннеодноразово пред`явив до ОСОБА_1 законну вимогу щодо пред`явлення ним документів, що посвідчує особу, на що останній відмовився, що зафіксовано на відеозапису.

Допитаний у якості свідка працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 показав суду, що 12 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 проводилася робота по оповіщенню військовозобов`язаного населення м. Златопіль, були задіяні також працівники поліції для забезпечення громадської безпеки та порядку. Під час проведення заходів по оповіщенню військовозобов`язаного населення по вул. Чорнобильців у м. Златопіль був зупинений автобус, працівниками РТЦК проводилась роботапо оповіщенню. Під`їхали жінки та чоловік, які почали заважати виконувати обов`язки працівникам РТЦК, зокрема, чоловік почав втручатися в роботу представників РТЦК, висловлюватися щодо незаконності їх дій. Безпосередньо у його присутності близько 11-00 год. цього дня працівники поліції неодноразово пред`явили вимогу чоловіку щодо пред`явлення документів , що посвідчують його особу, останній відмовився, зазначивши, що він людина на ім`я « ОСОБА_3 ». Після чого його було затримано.

Також під час допиту свідка ОСОБА_10 та відтворення відеозапису останній підтвердив свою присутність під час подій, що відбувалися біля автобусу, а також пояснив, що саме у його присутності поліцейський неодноразово пред`явив до ОСОБА_1 законну вимогу щодо пред`явлення ним документів, що посвідчує особу, на що останній відмовився, зазначивши, що він людина на ім`я « ОСОБА_3 », що зафіксовано на відеозапису.

Допитаний у якості свідка працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 показав суду, що 12 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 проводилася робота по оповіщенню військовозобов`язаного населення м. Златопіль,були задіяні також працівники поліції для забезпечення громадської безпеки та порядку.Під час проведення заходів по оповіщенню військовозобов`язаного населення по вул. Чорнобильців у м. Златопіль був зупинений автобус, працівниками РТЦК проводилась робота по оповіщенню.. Під`їхали жінки та чоловік, які почали заважати виконувати обов`язки працівникам РТЦК. Він безпосередньо не був присутній під час пред`явлення вимоги поліцейським ОСОБА_1 , однак чув, як поліцейські представлялися, а потім прохали його надати документи, оскільки останній не вказав свої данні. Після чого ОСОБА_1 було затримано.

Допитані за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 показали суду, що вони 12 листопада 2024 року прийшли на допомогу чоловікам, які знаходилися у автобусі, який був зупинений працівниками ТЦКпо вул. Чорнобильців у м. Златопіль. Кожний свідок окремо повідомили, що у їх присутності поліцейські не пред`являли вимоги ОСОБА_1 щодо надання документів, що посвідчують його особу. Разом з цим зазначені свідки під час відтворення відеозапису біля автобусу зазначили, що у той момент, що зафіксований на відеозапису, де поліцейські пред`являють вимогу ОСОБА_1 щодо надання документів, що посвідчують його особу, вони відсутні, а відтак не чули таку вимогу.

Суд доходить висновку, що безпосередньо досліджені докази є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» відповідальність за статтею 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги працівника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Отже із диспозиції вказаної статті вбачається, що для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Оцінивши у сукупності вище наведені дані, суд вважає, що поліцейські , зокрема поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували при виконанні службових обов`язків, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 Закону № 580-VIII у період дії воєнного стану мали право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, тобто вимога поліцейського є законодавчо обґрунтованою, що у свою чергу породжувало відповідний обов`язок для ОСОБА_1 , який відмовився виконати такий обов`язок, що свідчитьпро прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють громадський порядок та діють від імені держави.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що у поліцейського не було законних підстав для пред`явлення йому вимоги щодо надання йому документів, що посвідчує його особу, тим паче, що ця вимога була пов`язана лише з тим, що його обличчя було частково прикрито снудом, суд розцінює ці пояснення як позицію захисту, обрану ним з метою уникнення відповідальності за вчинене. При цьому, суд приймає до уваги, що під час воєнного стану та у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та документ, що посвідчує особу, а також пред`являти його за вимогою поліцейського.

Крім того,суд звертає увагу, що зафіксована на відеозаписах інформація щодо пред`явлення поліцейським ОСОБА_1 неодноразової законної вимоги щодо надання документів, що посвідчує його особу та відмова ОСОБА_1 від виконання вимог є достатньою, у наданих відеозаписах повністю зафіксовані події за участю ОСОБА_1 , зокрема його відмови від виконання законної вимоги поліцейського, які є достатніми та підтверджують обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, що покладені в основу постанови, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП та вищезазначеними нормативно-правовими актами, у їх сукупності, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, тобто злісній непокорі законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Суд також бере до уваги те, що незважаючи на незгоду із діями поліцейських ОСОБА_1 не скористався своїм конституційним та процесуальним правом і не оскаржував дії цих посадових осіб, тобто не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії цих осіб до їх керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мала для цього достатньо часу.

Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

При вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим, суд вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2024 року 3028 грн.), що складає 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ст.185, 276, 279, 280, 283- 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя:О. О. Журавель