ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3178/24
Провадження №3/477/36/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до змісту адміністративного протоколу серії ВАД № 606034, який складено сержантом ОСОБА_2 , 15.12.2024 року о 8:30 год. ОСОБА_1 знаходився за адресою мешкання у АДРЕСА_1 , порушив тимчасовий заборонний припис АА 244799 від 12.12.2024 щодо спілкування зі своєю дружиною ОСОБА_3 , а також зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла особа ОСОБА_3 , за заявою якої складено протокол, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Згідно ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, та від неї не надійшло клопотання про відкладення її розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши наявні докази, дослідивши усі обставини у їх сукупності, керуючись законом, доходжу висновку, що докази на доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, органами поліції, які складали протокол, не зібрані та будь які докази на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення суду не надані.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до змісту протоколу, ОСОБА_1 15.12.2024 року о 8:30 год. знаходився за адресою мешкання у АДРЕСА_1 , порушив тимчасовий заборонний припис АА 244799 від 12.12.2024 щодо спілкування зі своєю дружиною ОСОБА_3 , а також зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, повторно протягом року.

Однак, як вбачається з змісту зібраних та наданих суду матеріалів, до органів поліції 15.12.2024 року дійсно звернулася ОСОБА_3 , яка повідомила про те, що її колишній чоловік прийшов до неї додому ( яка відповідно до відомостей повідомлення проживає у м. Миколаєві ) бешкетує та не хоче іти. З заяви потерпілої вбачається, що ОСОБА_1 порушив норми тимчасового заборонного припису АА244799 від 12.12.2024 року, однак яким чином він їх порушив не зазначено. Також зазначено у заяві про те, що ОСОБА_1 домашнього насильства не вчиняв. Матеріали містять копію пояснення ОСОБА_1 , який зазначив, що проживає в АДРЕСА_2 та прийшов до своєї дружини, яка проживає по АДРЕСА_1 забрати належні йому документи, які забрав та пішов додому. Ніякого насильства не вчиняв. На вулиці його зустріли працівники поліції та склали адміністративний протокол.

На підтвердження інформації викладеної в протоколі, органами поліції надано фотокопію термінового заборонного припису від 12.12.2024 року.

Будь які інші докази, у тому числі пояснення ОСОБА_1 щодо суті порушення працівниками поліції не зібрані та суду не надані.

Крім того, працівниками поліції не встановлено взаємовідносини правопорушника та потерпілої, що є необхідним для кваліфікації дій за ст. 173-2 КУпАП.

Складені органами поліції форма оцінки ризиків та заборонний припис носять формальний характер та не мають доказового значення за справою.

Згідно з ч.2 ст.7 КУАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 252 КУпАП, о рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до суду не з`явився, будь якої інформації, крім заяви потерпілої про його причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення матеріали не містять, суд вважає не доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 247, 266, 268, 276-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Семенова Л.М.