Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року м. Рівне

Справа № 567/1358/24

Провадження № 33/4815/30/25

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

секретар судового засідання - Шрамович І.,

з участю представника потерпілого ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_2 - адвоката Януля В. С.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що він є одноосібним власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 та прибудинкової території. Він не може провести ремонт та заселитися у кімнату площею 13,8 кв.м., оскільки його син ОСОБА_4 із невісткою ОСОБА_2 умисно не впускають його у дану кімнату, зайняли її без його згоди, також самостійно без його згоди зайняли 3/4 будинку власником якого він є. Вказує, що він із своєю донькою та внуком проживають у 1/4 будинку. Вважає, що його син ОСОБА_4 із невісткою ОСОБА_2 умисно позбавили його житла, доступу до майна і можливістю користуватися будинком. На його неодноразові звернення вони не реагують, навіть погрожують, невістка ОСОБА_2 заявила, що його кімната це 1м. на 2м. (тобто могила), таке ж вона заявляє і його доньці ОСОБА_1 , яка проживає разом з ним та його доглядає. Вказує, що йому 80 років, і йому потрібно проживати у власному будинку, який сам збудував, у кімнаті, в якій йому зручно (поблизу кухні, туалету, ванни). Впродовж року, після письмового попередження (19.07.2023р.) вони добровільно не забрали речі із кімнати, їх незаконні дії носять тривалий характер і заподіюють шкоду його психічному і фізичному здоров`ю. Вважає, що докази у справі підтверджують умисне позбавлення його доступу до житла, а оскаржувана постанова суду про відсутність економічного насильства є незаконною. Судом не враховано практику ЄСПЛ. Також вказує, що він був відсутній в судовому засіданні, а копію постанови отримав поштою 01.10.2024 року. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду та винести нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_2 винесена 24.09.2024 року, апеляційна скарга подана 11.10.2024 року (згідно штампу на поштовому конверті), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Згідно супровідного листа суду копію постанови було направлено ОСОБА_3 25.09.2024 року (а.с. 71), яку останній отримав 01.10.2024 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 72).

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 160493 від 02.08.2024 року ОСОБА_2 , яка є невісткою ОСОБА_3 , 26.07.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно ОСОБА_3 , а саме не надавала доступу до іншої частини будинку, власником якого є потерпілий ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підписано 02.08.2024 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення потерпілим зазначено ОСОБА_3 , свідком ОСОБА_1 .

При складанні протоколу ОСОБА_2 надала письмові пояснення по суті порушення, які додано на окремому аркуші (а.с. 7).

В матеріалах справи містяться: заява ОСОБА_3 від 26.07.2024р. (а.с. 4), письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 02.08.2024р. (а.с. 5, 6, 7), рапорт (а.с. 8), довідка (а.с. 10), копія паспорта ОСОБА_2 (а.с. 11), копія свідоцтва про народження та про одруження ОСОБА_4 (а.с. 12), відеодиск (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Суд першої інстанції достовірно встановив, що потерпілий ОСОБА_3 , його син ОСОБА_1 та невістка ОСОБА_2 проживають в одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який фактично зпа час тривалого користування розділено на дві частини, будинок він має два входи, ОСОБА_3 та сім"я його сина спільним побутом не пов`язані, спільного господарства не ведуть та членами однієї сім`ї не являються. Між ними триває конфлікт, який носить цивільно-правовий характер. В провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 - матері ОСОБА_4 .

Такі обставини вбачаються із заяви ОСОБА_3 , поданої начальнику ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненськеій області. Заява ОСОБА_3 не містить відомостей, що ОСОБА_2 , яка є його невісткою, 26.07.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно нього.

При вирішенні цієї справи суд виходить з того, що навіть сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Ухвалюючи постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції вірно врахував належні та допустимі докази наявні в матеріалах справи, надав їм правову оцінку.

Висновок суду першої інстанції є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, що є у справі, та не спростовується доводами апеляційної скарги.

У матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 283, 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.