справа № 631/52/25
провадження № 3/631/92/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко Ірина Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/52/25 (провадження № 3/631/92/25) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У тойже час, ч. 2 ст. 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби.

З урахуванням стислих строків розгляду справи, судова повістка була направлена особі, стосовно якої ставиться питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності, шляхом SMS повідомлення на номер мобільного телефону, що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 260457 від 03 грудня 2024 року та у заяві від 03 грудня 2024 року про згоду на отримання повісток в електронному вигляді.

Проте, ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомляв, заяв щодо відкладення розгляду справи не надавав, будь-яких клопотань не надсилав.

Ураховуючи зазначене, суддя доходить висновку що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, клопотань про відкладення не надав, і тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, стосовно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

При вирішенні зазначеного питання суддя приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71).

Суддя, ретельно та детально дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 260457 від 03 грудня 2024 року вбачається, що 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 протягом дня вчиняв домашнє насильство психологічного та економічного характеру по відношенню до ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, що унормовано ч. 2 ст. 251 КУпАП.

З аналізу наведених норм убачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, що встановлює виявлені порушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 260457 від 03 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 інкрімінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП (на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачала адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У редакції станом на час розгляду справи диспозиція зазначеної частини статті викладена наступним чином: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що визначено ст. 9 КУпАП.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. Отже,склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Виходячи з цього, склад адміністративного проступку можна визначити як сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення.

Повнота і цілісність цієї системи є необхідною умовою для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є правопорушенням.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення це зовнішній прояв суспільно-небезпечного посягання на об`єкт, що перебуває під охороною адміністративно-правових санкцій. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Встановлення ознак об`єктивної сторони дає змогу з`ясувати наявність складу адміністративного правопорушення в діях особи, належно кваліфікувати адміністративний проступок, а також розмежувати його від інших адміністративних правопорушень.

Отже, однією із обов`язкових складових є зазначення у протоколі суті адміністративного правопорушення.

Іншими словами, посадова особа має чітко вказати у протоколі діяння, що інкримінується потенційному правопорушнику, передбачене чинним законодавством і за порушення якого настає адміністративна відповідальність, у даному випадку за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто, зазначити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відтак, обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Натомість протокол Серії ВАД № 260457 від 03 грудня 2024 року не містить повного опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, тобто, не зазначає що саме скоїв ОСОБА_1 , тобто конкретно які дії, що охоплюють поняття домашнього насильства психологічного та економічного характеру, він вчинив щодо ОСОБА_2 . Відтак, суддею встановлено, що протокол Серії ВАД № 260457 від 03 грудня 2024 року не зазначає у чому конкретно був прояв домашнього насильство психологічного та економічного характеру з боку ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 , що свідчить про невиконання уповноваженою посадовою особою, що його склала, приписів ст. 256 КУпАП.

Оскільки, тільки сукупність всіх елементів складу адміністративного правопорушення в цілому є підставою адміністративної відповідальності, тільки всі ознаки вчиненого в їх поєднанні дозволяють правильно вирішити питання про ступінь провини особи і необхідний захід адміністративного стягнення, відповідно без об`єктивної сторони неможливо дійти висновку про наявність або відсутність в діях особи, стосовно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол Серії ВАД № 260457 від 03 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не містить опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке викладене у диспозиції вказаної статті.

Відповідно, відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення жодної ознаки, яка вказана в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, свідчить про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відповідно складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 як підстави адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За приписами ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, і постанов у про закриття справи (п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП).

За ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

В зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ураховуючи викладене, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 260457, складений 03 грудня 2024 року, не містить усіх обов`язкових ознак (складових) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що вказує на відсутність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 251, 251, 254, 256, 268, 278, 280, 283 285, 287, 291, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко