Справа № 639/8391/24
Провадження № 3/639/94/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2025 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 105790 від 02.12.2024 року, 02 грудня 2024 року о 12 годині 33 хвилин за адресою: м. Харків, Дудинької, 6, водій ОСОБА_2 керував автомобілем DACIA Super Nova, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в КНП ХОР ОКНЛ водій ОСОБА_2 відмовився на місці зупинки під відеозапис.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину в скоєному правопорушенні не визнав, та пояснив суду, що в той день він керував автомобілем DACIA Super Nova, д.н.з. НОМЕР_1 , їхав втомлений з роботи. Його зупинили співробітники патрульної поліції та спочатку запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, при чому бодікамера була лише на одному з поліцейських, потім вони пішли до свого службового автомобілю, а трохи пізніше вийшов поліцейський, що був без бодікамери, та пояснив, що в даний момент в наркодиспансері знаходяться військові та вони можуть його мобілізувати, тому він може не їхати та вони оформлять його відмову, при цьому жодних процесуальних прав йому роз`яснено не було, жодної ознак наркотичного сп`яніння йому не назвали. Також ОСОБА_2 пояснив, що 23.10.2024 він також був зупинений патрульною поліції, однак він особисто за власною ініціативою пройшов огляд в наркодиспансері, результат якого негативний, надав копію даного висновку лікаря.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали про адміністративні правопорушення, оглянувши відеозаписи, дійшов до наступного висновку.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючися статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з вимогами частини 1 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 Розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 Розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом досліджено диски з відеозаписами з нагрудних камер поліцейського за 02.12.2024, з яких вбачається, що в ході розмови співробітник поліції пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що той погоджується. Після цього співробітник поліції сідає в автомобіль та повідомляє іншому поліцейському, який перебував за кермом, що необхідно відвезти ОСОБА_2 до медичного закладу, після чого інший поліцейський зазначає, що у них мало часу, та виходить з автомобіля. Співробітник поліції, відеозапис з боді-камери якого наданий суду, через деякий час виходить з автомобіля та повторно питає ОСОБА_2 , чи буде він проходити огляд, на що останній відмовляється, при цьому співробітником поліції не було роз`яснено санкцію за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід також відмітити, що відеозапис спілкування між співробітниками поліції та ОСОБА_3 фіксувався не з самого початку, до суду надійшов запис лише з однієї боді-камери поліцейського, на запит суду УПП в Харківській області надав суду такий же самий запис повторно.

Вказаний відеозапис не містить роз`яснення ОСОБА_2 його прав та обов`язків, без зазначення, які саме ознаки наркотичного сп`яніння були виявлені у нього, без роз`яснення його прав та обов`язків одразу працівником поліції було вказано на необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що співробітник поліції, який мав включену боді-камеру, тривалий час відеозапису перебував у службовому автомобілі, при цьому з ОСОБА_2 спілкувався інший співробітник поліції, але зміст їх спілкування не фіксувався.

07.01.2025 року судом було направлено запит до УПП в Харківській області ДПП щодо надання відеозапису з бодікамери співробітника патрульної поліції, який у складі поліцейських проводив зупинку автомобілю DACIA Super Nova, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2

15.01.2025 року УПП в Харківській області ДПП надав до суду відеозапис ідентичний тому, що знаходиться в матеріалах справи.

За таких обставин, попри те, що ОСОБА_2 є водієм, а відтак має знати вимоги Правил дорожнього руху, у тому числі і п. 2.5, та зазначення поліцейським після фіксації на відеозаписі відмови ОСОБА_2 від огляду про те, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, суд доходить висновку, що матеріали справи містять суперечливі, неузгоджені докази, і такі що викликають сумніви в дотриманні процедури щодо огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у доказах, поданих органом, що склав протокол, не зафіксовано безперервного спілкування ОСОБА_2 з поліцейськими попри вимоги відомчої Інструкції.

У відповідності до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як встановлено пунктами 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Судом вбачається, що поліцейські, що зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , реально не виявляли та не доводили наявність у нього жодних (реальних, які б не відповідали та не були обумовлені його хворобою) ознак наркотичного спяніння, але всупереч вимогам п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, без будь яких законних підстав змушували водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, чим порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 та положення ст. 266 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд зауважує на тому, що співробітниками поліції були допущені порушення вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, що призвело до хибного сприйняття ОСОБА_2 наслідків складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушенням за фактом відмови від проходження огляду, на підставі чого суд доходить переконання про те, що співробітниками патрульної поліції не було доведено наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення.

За встановлених обставин, суд вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було та, як наслідок, не було доведено наявності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимим доказами, не є беззаперечним доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист та спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є елементом суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Макаров