Дата документу 16.01.2025Справа № 554/50/25
Провадження № 3/554/164/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтава Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтави, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої касиром в магазині «Сільпо»,

за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 211991 від 30.12.2024 року, 30 грудня 2024 року приблизно о 00 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2014 року народження, а саме: кричала та виражалася нецензурною лайкою, внаслідок чого могла завдана шкода її психічному здоров`ю.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, вину та обставини справи не визнала та пояснила, що проживає разом з батьком ОСОБА_3 похилого віку, з яким періодично виникають побутові сварки. Вона піклується про дитину, займається її вихованням, забезпечує належним чином. Батько з помсти, безпідставно викликав поліцію та обмовляє її.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, приходжу до такого висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчиненестосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 2 статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти), рідні брати і сестри.

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом досліджено письмові докази, а також переглянуто відеозапис, виготовлений з нагрудної камери поліцейського. На даному відеозаписі зафіксовано розмову поліцейського та ОСОБА_1 , яка пояснює обставини виклику поліції. При цьому на кухні перебуває дитина, яка в спокійному стані, за столом, вживає їжу. При візуальному огляді дитина охайно одягнена, спокійна. У цей час ОСОБА_1 та її батько з`ясовували між собою стосунки, виступаючи в обопільну словесну перепалку. На запитання поліцейського чи застосовувалася мати незаконні дії, дитина спокійно заперечила це.

Таким чином, матеріалами справи не доведено факту вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої дитини.

Отже, враховуючи обставини справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, оскільки в її діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфліктної ситуації між нею та батьком.

Згідно статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність доказів події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності достатніх доказів події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285, 287 КУпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Січиокно Т.О.