Справа № 342/1450/24
Провадження № 3/342/8/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин.

30.11.2024 біля 03-19 год. по вул.Височана м.Городенка Коломийського району, Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом БМВ р.н. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями він порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання призначені по справі на 18.12.2024, 09.01.2025 та 20.01.2025 ОСОБА_1 жодного разу не прибув. Про час і місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законодавством порядку. Будь-яких клопотань які б перешкоджали розгляду справи без участі Григолінського від нього до суду не надходило.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Філіпчук І.М. 08.01.2025 в підсистемі «Електронний суд» подав клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення. В клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 не керував ТЗ, а перебував в ТЗ який був припаркований на території АЗС. На територію АЗС за кермом цього ТЗ заїхала інша особа. Відеофіксація здійснена поліцейськими не є послідовною та безперервною, тощо.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи надані поліцейськими до матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 58 Конституції України визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №185311 від 30.11.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному порядку.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлений ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, під час роз`яснення йому прав, зокрема і права на захист, яким він не виявляв бажання скористатись, та інших документів, які є в матеріалах справи, як і відсутні дані щодо оскарження дій працівників поліції та результатів такого оскарження.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення та відеозаписів дає підстави для висновку, що Григолінського було ознайомлено із змістом протоколу та запропоновано отримати його копію від чого він відмовився.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться доказами які містяться в матеріалах справи, а саме даними:

- які зазначені в рапорті поліцейського в котрому відображено інформацію про зупинку ТЗ під керуванням водія ОСОБА_1 , який під час дії комендантського чсу керував ТЗ та виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд де зазначено про відмову від огляду Григолінським.

Даними двох DVD-R дисків із відеозаписами події правопорушення, вчиненого водієм ОСОБА_1 , а саме де відображено:

- факт керування водієм ОСОБА_2 автомобілем та його зупинку на території АЗС де до нього одразу підійшли працівники поліції, які заїхали на територію АЗС з увімкненими проблисковими маячками та зупинились позаду ТЗ БМВ ;

- факт спілкування поліцейських, одразу після зупинки ТЗ на території АЗС, із водієм автомобіля БМВ з приводу керування ним ТЗ під час дії комендантської години;

- в ході розмови водій Григолінський одразу повідомив свої анкетні дані та особисто ствердив, що він рухається за кермом ТЗ з м.Івано-Франківська (не заперечуючи факту керування ТЗ);

- повідомлення водію поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння;

- роз`яснення поліцейським водію ОСОБА_2 процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

- на пропозицію поліцейських пройти огляд, водій відповідав категоричною відмовою із повідомленням того, що він випив два пива;

- під час роз`яснення прав водій ОСОБА_2 не висловлював свого зауваження з приводу їх незрозумілості і не виявляв бажання скористатись правовою допомогою;

- під час спілкування із поліцейськими Григолінський неодноразово стверджуючи про керування ним особисто ТЗ, однак після неодноразових прохань поліцейських не оформляти протокол, вже стверджував, що він не керував ТЗ і це буде казати в суді;

- повідомлення водію ОСОБА_2 про відсторонення від керування ТЗ.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Філіпчука І.М. в клопотанні про відсутність доказів керування ОСОБА_1 ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння та про недопустимість, як доказу відеозаписів наданих поліцейськими до матеріалів справи, розцінюються судом критично як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ці твердження спростовані матеріалами справи, зокрема відеозаписами події, що мала місце 30.11.2024 за участі водія ОСОБА_1 . Де беззаперечно відображено рух ТЗ БМВ на територію АЗС та його зупинку. Після того як поліцейські одразу після зупинки підійшли до цього ТЗ, то за кермом перебував водій який вказав свої анкетні дані, як ОСОБА_1 , та ствердив, що саме він керував ТЗ. Також він стверджував, що нема необхідності проходити медогляд. Він в розмові неодноразово звертався до поліцейських, щоб ті не складали протокол не зазначаючи передбаченої законодавством причини такого не оформлення протоколу. Григолінський декілька разів стверджував, що саме він їхав цим ТЗ і що нема необхідності оформляти протокол. А вже отримавши категоричні відмови поліцейських стверджував, що він не їхав ТЗ. Крім іншого, під час спілкування із поліцейськими на території АЗС ні Григолінський ні будь-яка інша особа не стверджувала про керування ТЗ БМВ іншою особою окрім Григолінського.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися за участі водія ОСОБА_1 30 листопада 2024 року із моменту його зупинки до ознайомлення із змістом протоколу і відмовою від його підписання та відстороненням від керування ТЗ.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.

Вище зазначені докази в цілому жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (п.65).

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові, як особа яка керує транспортним засобом, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і його дії кваліфіковано правильно.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Слід зазначити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Адміністративне стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 33-35, 40-1, 130, 221, 251, 266, 283-285, 294, 299, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмір 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.