Номер провадження: 33/813/171/25
Головуючий у першій інстанції Ружицький В.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Папенко Руслана Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 813367 від 30.06.2024 року вбачається, що 30.06.2024 року о 09 год. 41 хв. в м. Одеса, шосе Київське, №1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода Кодіак» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, який було встановлено поліцейським в результаті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager яким виявлено наявність алкоголю у видихаємому повітрі з легень водія ОСОБА_1 у розмірі 0,30 проміле, чим порушив п. 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, про адміністративне правопорушення серії за ч.1 ст. 130 КУпАП .

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Папенко Р.С.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2024 року, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поліцейські в порушення вимог ч.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» не обґрунтовано зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому внаслідок цього всі отримані докази не можуть бути допустимими у справі.

Вважали, що не було взято до уваги судом першої інстанції, що газоаналізатор Драгер може допускати похибки у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, а в крові від 0 0,40/.00, також не .звернув увагу на те, що Україною ратифіковано Конвенцію про дорожній рух від 08.11.68 року, відповідно до якої міжнародний допустимий рівень алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,5 проміле .

Окрім цього сторона захисту посилається на докази, яким судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, так як ОСОБА_1 у встановленому Інструкцією строку пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, про що отримав висновок №002090 від 30.06.2024 року, в якому зазначено, що у останнього не вбачається ознак сп`яніння. Тому вважали, що проведений огляд поліцейськими, без підтвердження огляду лікарями не може в повній мірі свідчити про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вважали, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки у даній справі, докази в якій сторона захисту вважала недопустимими, а обставини протоколу про адміністративне правопорушення не доведене належним чином, у зв`язку з вище викладеним.

Явка в судове засідання

Сторони були повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином в судове засідання в режимі відеоконференції з`явився захисник та надав суду свої пояснення.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно результату газоаналізатору Alcotest Drager 7510 ARLM-0428 вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в крові на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 0,3 проміле в видихуваному повітрі алкоголю.

У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM-0428», з якої вбачається, що останнє калібрування було 19.06.2024 року.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 7510 ARLM-0428», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 ARLM-0428 вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,3 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5). Що також фактично підтверджує його згоду з результатом проведеного огляду.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не заявляв.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 813367 від 30.06.2024 року, в якому наведені обставини порушення п.2.9 А «Правил дорожнього руху» (а.с.1);

-довідкою про наявність у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами (а.с.2);

-довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року відповідно до якої до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.3);

-чек листом з Alcotest Drager 7510 за результатами огляду ОСОБА_1 в якому відображено показник алкоголю у видихаємому повітрі 0,30 проміле (а.с.4);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому встановлено стан сп`яніння водія ОСОБА_1 в якому останній погодився з результатами огляду про що поставив свій підпис (а.с.5);

-СД-диском на якому зображено відео проведення огляду (а.с.7), якого вбачається, що транспортний засіб Шкода Кодіак» д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений поліцейськими 30.06.2024 року о 09:41 год. у м. Одеса, шосе Київське, №1, також поліцейськими було повідомлено про те що ведеться відеофіксація, через перевищення швидкості руху транспортного засобу, про що вказувалось ОСОБА_1 було повідомлено, як підставу зупинки транспортного засобу під його керуванням. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, після чого поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти тест на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, з чим ОСОБА_1 погодився. Надалі було проведено процедуру освідування за допомогою газоаналізатору драгер, перед цим ОСОБА_1 надано на огляд запакований мундштук, з метою підтвердження останнім цілісності пакування, з яким останній погодився, що пакування мундштука належне, жодних клопотань з цього приводу не заявляв, надалі поліцейським роз`янено, що газоаналізатор Драгер вчасно відкалібровано та в наявності всі необхідні документи підтверджуючі законність застосування такого приладу. Після чого ОСОБА_1 пройшов процедуру задувки тесту за допомогою газоаналізатору Драгер та в подальшому встановлено результат 0,30 проміле, що вбачає наявність алкогольного сп`яніння та роз`яснено права та обов`язки останньому, у зв`язку з чим складено відповідні процесуальні документи з якими в подальшому під особистий підпис ознайомлено. Незгоди з інкримінуємим правопорушенням ОСОБА_1 на місці не заявляв.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейські в порушення вимог ч.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» не обґрунтовано зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому внаслідок цього всі отримані докази не можуть бути допустимими у справі не є слушними, адже зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була проведена працівником поліції на законних підставах, так як останнім порушено швидкісний режим на даній ділянці автошляху, доказів оскарження дій поліцейських стороною захисту до матеріалів справи не долучалось, а тому такі доводи задоволенню не підлягають.

Щодо доводів апеляційної скарги, що не було взято до уваги судом першої інстанції, що газоаналізатор Драгер може допускати похибки у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, а в крові від 0 0,40/.00, також не .звернув увагу на те, що Україною ратифіковано Конвенцію про дорожній рух від 08.11.68 року, відповідно до якої міжнародний допустимий рівень алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,5 проміле , апеляційний суд вважає також не слушним з огляду на наступне.

Відповідно до Інструкції п. 7 Інструкцією № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року (із поправками внесеними Європейською угодою, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, які набрали чинності 28 серпня 1993 року), визначено, що "Водій повинен контролювати свій транспортний засіб так, щоб бути завжди спроможним належним чином ним управляти. Він повинен бути знайомий з правилами дорожнього руху, приписами у сфері безпеки дорожнього руху, а також з такими чинниками, що можуть впливати на його поведінку, як втома, вживання лікарських препаратів і управління транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під впливом наркотиків».

В національному законодавстві потрібно передбачити спеціальні положення, що стосуються управління під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з управлінням транспортним засобом.

У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Для точного визначення концентрації етанолу в крові використовуються спеціальні сертифіковані та повірені прилади газоаналізатори Драгер які є спеціальними апаратами, що вимірюють вміст алкоголю в проміле по повітрю, що видихається.

Крім того, згідно Інструкцією приладу «DRAGER Alcotest 7510» результати тесту можуть визначатись у двох показниках (діапазон вимірювання): масова концентрація алкоголю у видихуваному повітрі від 0,00 до 3,00 мг/л (відношення маси етанолу у видихуваному повітрі до об`єму цього повітря) або масова концентрація алкоголю в крові - від 0 до 6 % (відношення маси етанолу в крові до об`єму крові).

У даному випадку результат тесту був зафіксований у проміле, тобто була встановлена масова концентрація алкоголю в крові через повітря, яке видихається.

Як чітко зазначено в загальнодоступній Інструкції, перевищення показників більше 0,2 проміле алкоголю в крові, є достатнім приводом для констатації факту перебування особи у стані, який виключає можливість керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції дав належну і правильну оцінку доводам захисника щодо застосування норм міжнародного права та показників 0,3 % проміле для встановлення стану алкогольного сп`яніння, на підставі чого не задовольнив клопотання захисника про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з чим і погоджується апеляційний суд.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння належним та допустимим доказом у справі.

Стосовно посилання сторони захисту на докази, яким судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, так як ОСОБА_1 у встановленому Інструкцією строку пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, про що отримав висновок №002090 від 30.06.2024 року, в якому зазначено, що у останнього не вбачається ознак сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що відповідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння проведено зі згоди останнього у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер ARLM-0428», стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,3 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5). Що також фактично підтверджує його згоду з результатом проведеного огляду. Також вказана інформація цілком узгоджується з вищевикладеною інформацією з відеозапису. Суд враховує незначний ступінь позитивного стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 0,3 проміле, наявний інтервал часу між дослідженнями поліцейськими та медичним оглядом, сталу практику судів з розгляду релевантних випадків об`єктивної сторони ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки у даній справі, наявні докази є недопустимими, а обставини протоколу про адміністративне правопорушення не доведені належним чином, апеляційний суд вважає не слушними, так як судом першої інстанції зроблено вірні висновки у даній справі, а докази наявні в матеріалах справи в сукупності цілком підтверджують вину ОСОБА_1 , тому такі доводи апеляційної скарги є лише припущеннями, які не спростовують вірних висновків суду першої інстанції .

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Папенко Руслана Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений року 20 січня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький