Справа № 710/113/25 Провадження № 3/710/127/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2025 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши матеріали, які надійшли 21.01.2025 від Відділку поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 10.02.2003 виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, притягувався до адміністративної відповідальності 22.07.2024 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.173-2 КУпАП, суду не відомі

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №026464 від 17.01.2025 складеного поліцейським СРПП ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаської області капралом поліції Шумейко Світланою Федорівною, ОСОБА_1 , 17.01.2025 о 08 годині 20 хвилини в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та економічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та виганяв з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Дане правопорушення вчинене повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно якої явка ОСОБА_1 не є обов`язковою, суддя розглядає справу за відсутності останнього на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши адміністративні матеріали, суд встановив наступне

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 026464 від 17.01.2025, ОСОБА_1 інкримінується саме вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру вчинено повторно протягом року. При цьому працівник поліції прописав, що внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозицією ч.3 ст. 173- 2 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Зі змісту вказаної диспозиції вбачається, що будь-які діяння, внаслідок яких могло бути спричинено шкоду потерпілому - не передбачені об`єктивною стороною ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 026464 від 17.01.2025, наведені вимоги закону не дотримані, не вказано про те, що вищевказаними діями чи бездіяльністю була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відсутність в протоколі посилання на вказану обов`язкову ознаку об`єктивної сторони вчинення домашнього насильства не дає права суду це питання з`ясовувати, адже в такому випадку суд перебиратиме на себе функції службової особи покликаної збирати такі докази, а отже порушуватиме вимогу щодо неупередженості суду.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. У протилежному, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Висновки викладені Європейським судом у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

При прийнятті рішення у справі підлягає застосуванню конституційний принцип, закріплений у ст.62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, що при судовому розгляді справи не може бути виправлене, оскільки суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, отже вина особи є недоведеною, а тому провадження у справі потрібно закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173-2, 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 256, 278, 280, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення на підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення цієї постанови.

Суддя С.С. Сивокінь