Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/10/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мазуренка Олексія Сергійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПП «Алекс Сервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 12.08.2024 року о 21 год. 43 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Л. Каденюка, 17, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C- 200 К», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці,), від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП..

Не погоджуючись з рішенням суду першої адвокат Мазуренко О.С. який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, провадження по справі закрити. Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, відповідно до відеозапису наявного в матеріалах справи, від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння не відмовлявся, навпаки на пропозицію поліцейських пройти такий огляд, відразу погодився, про що зафіксовано і в постанові суду. В поведінці ОСОБА_1 відсутні ознаки притаманні особі, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Під час спілкування з поліцейськими поводив себе спокійно та урівноважено.

На прохання ОСОБА_1 працівники поліції не звертали уваги та нехтували ним. Під час діалогу з працівниками поліції, після надання своєї згоди на проходження огляду на стан сп`яніння, громадянин ОСОБА_1 направився до свого робочого місця для того щоб зачинити робоче приміщення, яке розташоване на території автомобільної стоянки. Але відійшовши від працівників поліції на відстань метрів 10 (десяти) громадянина ОСОБА_1 наздогнав працівник поліції та застосовуючи фізичну силу, скрутивши руки ОСОБА_1 за спину відвів його до транспортного засобу працівників поліції. Під час цих дій, працівниками поліції неодноразово, в грубійформі висловлювалися погрози застосувати фізичний вплив на громадянина ОСОБА_1 та при цьому із погрозами щодо застосування кайданок.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.7 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходив із того, що його вина підтверджується доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами, які долучені до справи.

З такими висновками судді, апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 Розділу II Інструкції).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто поліцейських.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції захисник Мазуренко О.С. зазначив, що під час складання оскаржуваного протоколу він в телефонному режимі надавав консультацію своєму клієнту, щодо обставин складання протоколу про адмінправопорушення. Зазначає, що його клієнт ОСОБА_1 , на час проведення перевірки працівниками поліції не містив заборони щодо керування транспортними засобами. Наполягає на тому, що при спілкуванні із клієнтом прохав надати можливість останньому зачинити робоче місце та прослідувати до медичного закладу. Оскільки на момент спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 на робочому місті перебував сам, доручити кому-небудь зачинити робоче приміщення не мав можливості. Захисник послався на те, що не мав можливості вчасно прибути на місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, та в подальшому із матеріалів відеозапису побачив, що працівники поліції зазначили про те, що не будуть чекати адвоката, та складуть протокол.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 744288 від 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 12.08.2024 року о 21 год. 43 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Л. Каденюка, 17, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C- 200 К», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги дослідив матеріали відеофіксації. З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи убачається, що підставою для зупинки транспортного засобу стала підозра, що водій може перебувати у стані наркотичного сп`яніння. З матеріалів адміністративної справи не вбачається, що ОСОБА_1 причетний до будь-якого іншого правопорушення, в наслідок чого його було зупинено та було запропоновано пройти такий огляд.

Матеріали адміністративного провадження містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Зміст даного направлення є суперечливим та не відповідає наявним матеріалам відеофіксації. Так згідно зазначеного направлення у результаті огляду проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: розширені зіниці очей, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Крім того, в графі «Огляд проводився за допомогою» зазначено, що огляд не проводився, а графа «Результати огляду» містить відомості- відмовився від огляду. Необхідно звернути увагу, що матеріали відеофіксації не містять відомості щодо проведення такого огляду, а лише посилання працівника поліції щодо наявності ознак.

Під час спілкування з ОСОБА_1 , поліцейським було повідомлено водія про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці. На запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 наркотичні речовини, останній відповів, що він не вживає наркотичні засоби. У зв`язку з чим, поліцейським запропоновано водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_2 неодноразово погоджувався та повідомив поліцейських, що поїде проходити даний огляд лише в присутності адвоката, та після того як зачине приміщення та ворота підприємства на якому він працює.

Однак поліцейські при спілкуванні з ОСОБА_1 майже протягом години часу не давали можливості останньому закрити приміщення та ворота підприємства на якому він працює, що підтверджується матеріалами відеофіксації, при цьому зазначаючи, що в них обмаль часу.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 хоча і не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак всіма своїми фактичними діями у вигляді - чекання клієнтів, закриття приміщення та собаки уникав проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, намагаючись уникнути відповідальності, оскільки як зазначено вище працівники поліції не вчинили всіх дій для здійснення доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, а під приводами будь - яких підстав перешкоджали останньому виконати необхідні йому дії для збереження схоронності майна та у подальшому проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Після зупинки транспортного засобу, поліцейський запитував у ОСОБА_1 про долю протоколу, який він складав декількома місяцями раніше, що може свідчити про упереджене ставлення поліцейського саме до особи ОСОБА_1 , зважаючи на те, що підставою для зупинки транспортного засобу стала підозра, що водій може перебувати у стані наркотичного сп`яніння, хоча матеріали адміністративного провадження не містять відомості, чим саме працівник поліції керувався при зупинці транспортного засобу, та з якого джерела він отримав відомості про можливе керування зазначеним транспортним засобом водієм в стані наркотичного сп`яніння. Сам факт того, що відносно ОСОБА_1 раніше складався протокол про адміністративне правопорушення за вчинення аналогічного правопорушення не може слугувати підставою для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до відеозапису наявного в матеріалах справи, працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього однієї ознаки наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, три ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Матеріали провадження, та відеофіксації не містять відомостей огляду зіниці очей, зважаючи на наявний відеозапис порушення мови у ОСОБА_1 не вбачається.

Апеляційний суд, за відсутності сторони обвинувачення, не може на себе брати роль сторони обвинувачення, а саме, змінювати сукупність доказів, отримувати нові викривальні докази з власної ініціативи або вилучати певні докази, надані стороною обвинувачення.

Дослідивши письмові матеріали та матеріали відеофіксації вбачається, що дії поліцейського на місці події зафіксовані на відеозапис не узгоджуються з відомостями, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та суперечать одна одній. З огляду на наведене, вважаю, що встановлений законодавством порядок огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, поліцейськими не дотримано, що спростовує твердження про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки та дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що згідно з положеннями ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти росії" ("Malafeyeva у russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти росії" ("Karelin у. russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Зважаючи на те, що правоохоронцями не дотримано процедуру направлення водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у цій справі.

Виявлені недоліки допущені працівником поліції, який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення, має наслідком уникнення правопорушником адміністративної відповідальності, за наявності його доведення.

За вказаних обставин, суд вважає необхідним для усунення подібних порушень законодавства довести вищевикладені обставини до відома начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП.

Відповідно до ст.282 КУпАП, орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію.

Ураховуючи вищевикладене, з метою усунення причин і умов, що сприяли неякісному оформленню матеріалів адміністративної справи, Кропивницький апеляційний суд вважає за необхідне довести вищевикладені обставини до відома органів Національної поліції для відповідного посилення контролю підготовки та організації навчання з особовим складом на предмет підвищення якості оформлення матеріалів адміністративних справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП при направленні їх до суду.

Про результати перевірки прошу повідомити Кропивницький апеляційний суд.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мазуренка Олексія Сергійовича- задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАПскасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Довести до відома Начальнику Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП про виявлені обставини для відповідного реагування.

Про вжиття здійснених заходів повідомити Кропивницький апеляційний суд протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова