Справа № 734/4671/24 Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В.
Провадження № 33/4823/111/25
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Грищенка М. Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Грищенка М. Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, військовослужбовець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 11 жовтня 2024 року, о 23 год. 26 хв. по вулиці Соборності, буд. 79, у селищі Козелець, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ - 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло; підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивує тим, що належних та допустимих доказів по справі, які б беззаперечно доводили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом відсутні, крім припущень з боку працівників поліції, з якими безпідставно, на його думку, погодився і суд першої інстанції.

Ознаки, на які вказали поліцейські, а саме: тремтіння пальців рук; розширені зіниці очей; підвищена жвавість, є наслідком посттравматичного стресового розладу, який отриманий в результаті участі в бойових діях.

У процесі бесіди з поліцейськими ОСОБА_1 бажав поїхати на медичний огляд в Козелецьку ЦРЛ. Також ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки на приладі Драгер, який стан сп`яніння не показав.

Однак, після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що бажають його перевірити у Чернігівському психоневрологічному диспансері, на що ОСОБА_1 відмовився. Відмова була спричинена тим, що ОСОБА_1 мав дуже обмежений час для повернення на місце служби.

Звертає увагу суду, що у відео доказах відсутні 15 хв. спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими.

Виписка направлення на освідування само по собі не свідчить про перебування в стані сп`яніння.

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції, то вони, самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та не спростованими доказами на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених у ній підстав.

Заслухавши аргументи ОСОБА_1 , його захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Судове засідання 11 грудня 2024 року у місцевому суді відбувалося за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. ОСОБА_1 , згідно з копією посвідчення про відрядження, з 04.11.2024 по 18.12.2024 перебував у відрядженні за кордоном, де не було зв`язку та можливості своєчасно дізнатися про прийняте рішення щодо нього, а тому наявні підстави для поновлення строку на оскарження.

Апеляційним судом були переглянуті записи з відеореєстратора та бодікамер поліцейських, на яких видно, як стоїть ОСОБА_1 з товаришем по службі біля автомобіля ВАЗ - 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме: не працює правий стоп сигнал. З чим водій ОСОБА_1 погодився.

При перевірці документів та після короткої розмови працівник поліції, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні, оскільки вбачав у останнього такі ознаки як: виражене тремтіння пальців рук; дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло; підвищена жвавість.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість ( п. 4 розділу І Інструкції).

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

Водій ОСОБА_1 мав звичайний вигляд, усвідомлює свої дії, чітко вимовляє фрази, одягнений у чисту військову форму, а підвищена жвавість та тремтіння пальців рук, як пояснив він сам, є наслідком ПТСР (посттравматичний стресовий розлад), який отриманий в результаті участі в бойових діях.

Крім того, описана поліцейськими ознака наркотичного сп`яніння, така як розширені зіниці очей, які не реагують на світло у водія ОСОБА_1 не спостерігається, а поведінка поліцейських свідчить на користь аргументів захисника про упереджене штучне створення такої ознаки, коли поліцейський пропонує водію закрити очі, потім відкрити та світить ліхтарем прямо в очі.

Загальновідомо, що така функція зіниць, як звуження й розширення, спостерігається в залежності від освітлення. Коли темно або сутінки, зіниці розширюються. Коли ж ясна погода чи ми раптом бачимо яскраве світло, зіниці звужуються. 11 жовтня 2024 року, о 23 год. 26 хв. був нічний час і побачити розширені зіниці очей, які не реагують на світло, при візуальному огляді, фізично не можливо.

Поміж іншого, місцевий суд не звернув уваги на ту обставину, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу у м. Чернігів, що за 60 км. від місця зупинки, у той час як у селищі Козелець є заклад охорони здоров`я, який є у переліку медичних установ, які мають право проводити огляд осіб, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, під дією лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції.

Те, що в місцевій лікарні не бажають брати аналізи і відправляти їх в сертифіковану лабораторію у м. Чернігів, не є підставою для звинувачення особи у відмові від проходження огляду.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

Поміж іншого, аналіз відеозапису, на якому видно обличчя водія ОСОБА_1 , у якого була звичайна мова, поведінка, розгубленість не вказує на наявність ознак наркотичного сп`яніння, поза розумним сумнівом не доводять винуватості ОСОБА_1 у невиконанні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Усі інші доводи захисника не мають значення, оскільки визначальним є відсутність явних ознак наркотичного сп`яніння у водія для обґрунтованої вимоги про проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Грищенка М. Б. задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушень.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець