Справа № 373/1310/22
Провадження № 3-в/373/1/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В.В., розглянула подання начальника Бориспільського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області Паламарчука В.В. про вирішення питання про давність виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2024 до суду, в порядку ст.ст. 304, 305 КУпАП, п.п.13.13, 13.14 Розділу XIII Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, надійшло подання начальника Бориспільського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області Паламарчука В.В., для вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В обґрунтування подання, начальник Бориспільського РВ №2 Паламарчук В.В. вказав, що виконати вказану постанову суду протягом тривалого часу працівниками відділу пробації не виявляється за можливе у зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_1 . З моменту набрання постановою суду законної сили пройшло понад 2 роки, усі можливі заходи щодо виконання постанови органом пробації вичерпано, у зв`язку із чим просив застосувати до правовідносин, які виникли аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації, а також ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду подання не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали подання, перевіривши доводи, якими воно обґрунтовано, суддя дійшла наступних висновків.

17.10.2022 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області винесено постанову відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин.

Постанова суду від 17.10.2022 набрала законної сили 27.10.2022.

01.11.2022 постанова прийнята до виконання Бориспільським РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.

01.11.2022 ОСОБА_1 взято на облік Бориспільським РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.

Невідбутий строк суспільно корисних робіт станом на 20.01.2025 становить 120 годин.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19.05.2023 боржника ОСОБА_1 оголошено в розшук.

05.06.2023 постановою т.в.о. оперуповноваженого ВКП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_2 за погодженням т.в.о. заступника начальника ВП № 1 Бориспільського РУП ГУПН в Київській області Кузькового М. заведено розшукову справу № 17/01/19-2023 щодо розшуку ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно із статтею 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Водночас, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення визначені Главою 25 Розділу V Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, з аналізу вказаних норм КУпАП слідує, що в порядку виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, судом вирішуються питання про відстрочку та припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а також питання щодо визнання постанови такою, що не підлягає виконанню у зв`язку із закінченням строку давності.

При цьому, кожне з наведених питань, яке суд вирішує в порядку виконання постанов про накладення адміністративного стягнення передбачає наявність відповідних обставин, які слугують підставами для того чи іншого рішення суду.

Встановлені судом обставини свідчать, що правові підстави для винесення рішень в порядку Глави 25 Розділу V Кодексу України про адміністративні правопорушення, пов`язаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення відсутні.

Звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою суду, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення норми КУпАП не передбачають.

Водночас, положення про звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання рішення суду містить Кримінальний кодекс України.

Так, стаття 80 КК України, про застосуванням якої за аналогією закону звернувся начальник органу пробації, передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Проте, за змістом вказаної статті КК України держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

А відтак, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Враховуючи, що кримінальний закон не містить подібного до суспільно корисних робіт виду покарання, і це як наслідок тягне за собою неможливість застосування конкретно визначеної норми статті 80 КК України до накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд не вбачає за можливе застосувати в даному випадку аналогію закону.

Водночас, слід зауважити, що на інші обставини, які також підлягають встановленню під час застосування судом положень статті 80 КК України та впливають на можливість звільнення від відбування покарання з підстав, передбачених даною нормою кримінального закону, орган пробації уваги не звернув і запропонував звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом стягнення без урахування таких обставин.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що норми КК України не підлягають застосуванню за аналогією (ч. 4 ст. 3 КК України), а чинний КУпАП не містить положень, згідно з якими в порядку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення передбачена можливість звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, враховуючи, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання, подання органу пробації слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 298, 304 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні подання начальника Бориспільського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області Паламарчука В.В. про вирішення питання про давність виконання судового рішення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Хасанова