КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/452/2025 Головуючий в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Смиковським Дмитром Петровичем, на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №576667 від 21 серпня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 21 серпня 2024 року о 23 год. 45 хв. в м. Києві, по вулиці Бальзака, 55, здійснив один постріл з травматичного пістолету «Форт-12Р», калібр 9 мм НОМЕР_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 174 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн з конфіскацією в дохід держави пістолету марки «Форт-12Р», калібр 9 мм НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605, 60 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Смиковський Д.П. подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильною оцінкою доказів.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та рапорт від 28 серпня 2024 року, складений інспектором сектору контролю за обігом зброї Деснянського УП ГУМВС в місті Києві Цирульник В.О. не відповідають дійсності.

Захисник апелянта вказує, коли ОСОБА_1 повертався додому, приблизно о 23 годині 45 хвилин, у дворі будинку №55 по вул. Бальзака у місті Києві, побачив трьох осіб, які здалися йому підозрілими та на його думку могли підпалювати автомобілі, якими користуються військовослужбовці ЗСУ. Зазначені особи на його зауваження відповідали нецензурною лайкою та погрозам, тому він вважав, що його життю існує реальна загроза, а тому здійснив попереджувальний постріл.

В подальшому, вказані особи нанесли декілька ударів ОСОБА_1 та викликали слідчо-оперативну групу. Захисник апелянта звертає увагу, що останній травматичний пістолет не застосовував по нападниках під час бійки.

В подальшому, після приїзду слідчо-оперативної групи з`ясувалося, що дані особи є співробітниками Дніпровського РУ ГУНП в місті Києві.

Захисник апелянта зазначає, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції запевняли, що для ОСОБА_1 не буде ніяких наслідків, а протокол складається лише для оформлення події.

Вказує, твердження, викладене у рапорті від 28 серпня 2024 року, що апелянт перебував у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності.

На підставі вищевикладеного наголошує, що ОСОБА_1 застосував травматичний пістолет марки «Форт-12Р», калібр 9 мм НОМЕР_1 лише для самозахисту.

Разом з тим, зазначає, що твердження суду першої інстанції, що ОСОБА_1 піднявся додому, взяв належний йому травматичний пістолет та вийшов на вулицю і зробив попереджувальний постріл у землю не відповідає дійсності, оскільки із документів, доданих до матеріалів справи не міститься жодного підтвердження цьому.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_1 - Смиковський Д.П. просить суд скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - Смиковський Д.П. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки вперше звернувся з апеляційною скаргою 27 вересня 2024 року та постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року апеляційну скаргу повернуто через ненадання належних повноважень, а саме договору про надання правової допомоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Смиковського Д.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні 27 вересня 2024 року в день проголошення постанови (а.с.13).

Вперше апелянт подав апеляційну скаргу 07 жовтня 2024 року, тобто в строк, встановлений законом (а.с.20-23).

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Смиковським Д.П., було повернуто особі, яка її подала (а.с.27).

Повторно апелянт звернувся до суду із апеляційною скаргою 18 листопада 2024 року.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 576667 від 21 серпня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 21 серпня 2024 року о 23 год. 45 хв. в м. Києві, по вулиці Бальзака, 55, здійснив один постріл з травматичного пістолету «Форт-12Р», калібр 9 мм НОМЕР_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 174 КУпАП.

Статтею 174 КУпАП передбачена відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 576667 від 21 серпня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22 серпня 2024 року, рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Юхимовича В., протоколом огляду та вилучення зброї і боєприпасів від 22 серпня 2024 року.

Відповідно до рапорту Інспектора СКОЗ Деснянського УП ГУНП у м. Києві майора поліції Цирульник В.О., що 21 серпня 2024 року об 23-45 годині надійшло повідомлення до Деснянського УП про те, що за адресою: Деснянський район м. Київ, вул. Бальзака буд. 55 невідома особа у стані алкогольного сп`яніння здійснила постріл. Заявник о/у Дніпровського УП Яремчук Денис Вікторович.

Прибувши на місце події було виявлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прож. АДРЕСА_1 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території дитячого майданчика здійснив один постріл в сторону заявника з предмету схожого на пістолет. Затриманий пояснив, що здійснив постріл у зв`язку з тим, що подумав що на майданчику наркомани роблять закладки та хотів їх налякати. Потерпілих немає.

З місця події СОГ Деснянського УП ГУНП у м. Києві було вилучено предмет схожий на пістолет з маркуванням Форт 12Р 9 мм НОМЕР_3 та одну стріляну гільзу.

При перевірці по облікам ІТС ЄР встановлено, що ОСОБА_1 являється власником пристрою марки Форт 12Р кр 9 мм № НОМЕР_4 дозвіл НОМЕР_5 видано ВКОЗ ГУНІ у м. Києві від 17.05.2024 до 17.05.2027 року та власником мисливської гладкоствольної рушниці марки ИЖ-27 кр 12 НОМЕР_6 дозвіл № НОМЕР_2 виданий Деснянським СКО3 від 22.07.2024 до 22.07.2027 року. Вищевказаний пристрій було вилучено.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 174 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що його дії, які виразилися в одному попереджувальному пострілі у землю з пістолету в межах населеного пункту, спричинене його побоюваннями за своє життя, було викликано перебуванням його в стані крайньої необхідності, є необґрунтованим, оскільки, відповідно до ст.18 КУпАП крайньою необхідністю може бути визнана лише дія, яка вчинена з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, тільки в разі, якщо ця небезпека не може бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відведена шкода.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що в даному конкретному випадку, відносно ОСОБА_1 були вчиненні дії сторонніми особами, які б могли бути визнанні нападом чи іншою загрозою життю чи здоров`ю на ОСОБА_1 , та викликали б необхідність здійснення заходів для захисту в тому числі і шляхом здійснення пострілу із наявного в нього пістолета, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 174 ч.1 КУпАП, оскільки дії останнього відбулися в межах населеного пункту, де ризик заподіяння шкоди життю та здоров`ю жителів цього населеного пункту був завеликим.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану захисником Смиковським Д.П. слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 , адвокату Смиковському Дмитру Петровичу строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Смиковським Дмитром Петровичем, залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський