Центральний районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Демінська О.І., за участю захисника адвоката Балабан О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

02.11.2024 року о 00:18 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись по в районі буд. №19 по вул. Івана Григорука в м.Миколаєві, керуючи транспортним засобом «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на пропозицію працівника поліції відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, направивши до суду свого захисника - адвоката Балабан О.І.

Захисник Балабан О.І. у судовому засіданні просила провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення пославшись на те, що відеозаписом не зафіксовано відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі та встановлення ознак алкогольного спяніння та на те. що у даті складання протоколу допущені виправлення, що прямо заборонено законом. Письмові заперечення захисника додані до матеріалів справи.

Вислухавши доводи захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 164268 від 02.11.2024 року, згідно до якого 02.11.2024 року о 00:18 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись по в районі буд. №19 по вул. Івана Григорука в м.Миколаєві, керував транспортним засобом «Audi A», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із відомостями вказаного протоколу ОСОБА_1 було ознайомлено про що він поставив свій підпис, жодних заперечень чи зауважень не мав, вказав, що пояснення надасть в суді;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з особистим підписом ОСОБА_1 ;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2024 року, у звязку із виявленими ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухається на зустріч поліцейському автомобілю в комендантську годину.

Під час спілкування працівника поліції з водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 , останньому працівник поліції повідомив, що відчуває від нього запах алкоголю, попросив зробити видих в його сторону та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій ОСОБА_1 відмовився, повідомивши, що йому невідомо про положення п.2.5 ПДР щодо обовязку проходження огляду на стан спяніння на вимогу працівника поліції.

В подальшому працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 положення п.2.5 ПДР, а також те, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачена відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР, за що складається відповідний адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП. Після цього працівником поліції було повторно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 повторно відмовився. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 , пояснюючи, що неправий, подає службове посвідчення. вказуючи, що працює у конвойній службі.

Усі матеріали відеозапису, які здійснені за допомогою нагрудної камери поліцейських, додані до протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 266 КУпАП.

Відповідно до довідки УПП в Миколаївській області, з наявних облікових даних АІС МВС України ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 16.04.2022 року.

Так, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, наявність чи відсутність ознак алкогольного чи іншого виду сп`яніння водія віднесена до виключної компетенції поліцейського, який для перевірки цього стану пропонує водієві пройти відповідний медичний огляд. Лише в процесі проведення огляду в установленому законом порядку може бути підтверджена обґрунтованість сумнівів працівників поліції у стані здоров`я водія.

Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду водієм транспортного засобу на вимогу поліцейського утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то водій ОСОБА_1 який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі на вимогу працівника поліції, що підтверджується даними дослідженого відеозапису, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи захисника Балабан О.І. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Що стосується доводів захисника щодо виправлень у даті складання протоколу, то відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 зауважень щодо викладених у протоколі обставин не вносив. Протокол про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Процедура внесення виправлень у протокол про адміністративне правопорушення щодо дати подій, у ньому зафіксованих, згідно з даними відеозапису, яким зафіксовано також і процес внесення таких виправлень, здійснено до ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , тобто, останній був ознайомлений з усіма даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, що засвідчено його особистим підписом, що виключає можливість виключення протоколу з числа доказів у справі.

У рішеннях у справах "Балицький проти України", "Тейксейра де Кастро проти Португалії", "Шабельник проти України" ЄСПЛ застосував різновид доктрини "плодів отруйного дерева", яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Проте, у справі, яка переглядається, відсутні докази, які були б отримані працівниками поліції з порушеннями, зокрема Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки наявність рукописного тексту у двох цифрах щодо дати вчинення адміністартивного правопорушення - 02.11.2024 р., що також узгоджується і з даними інших досліджених у судовому засіданні доказів, на роздрукованому протоколі порушенням цієї Інструкції не є та до отримання недостовірних доказів не призвів.

Допущені виправлення не унеможливлюють встановлення фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 02.11.2024 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та вказані виправлення не вплинули на кваліфікацію дій останнього.

Під час вирішення справи, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5ПДР, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи, як водія транспортного засобу, пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Матеріали даного провадження містять відеозапис події, який є доказом у справі, та який підтверджує обставини справи, які зафіксовані в протоколі про адміністративні правопорушення.

Сама по собі наявність виправлень в протоколі про адміністративне правопорушення щодо дати вчинення адміністративного правопорушення не є беззаперечною підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним доказом у справі.

Таким чином, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог п.2.5 ПДР.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до положень п. 12 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, на користь Держави, який сплатити на розрахунковий рахунок UA0014001, отримувач коштів Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, код банку отримувача (МФО) 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу: протокол серії ЕПР1 № 164268 від 02.11.2024 року, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до положень п. 12 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії постанови. В разі несплати штрафу в зазначений термін у добровільному порядку, постанову буде звернуто до примусового виконання та стягнуто штраф у подвійному розмірі і витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Демінська