Провадження № 3/127/8717/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «ВІНЕКОРЕСУРС», несвоєчасно подав платіжне доручення № 723553410 від 14.10.2024, № 3476 на перерахування належної суми до сплати податкового зобов?язання на податковій декларації з ПДВ, граничний термін сплати 30.09.2024, чим було порушено ст. 51, п. 57.1 ст. 57, п. 203.7 ст. 203 ПК України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином за єдиною відомою суду адресою та за наявним у матеріалах справи номером мобільного телефону, що підтверджується довідками, які містяться у матеріалах справи.

Захисник Дядюра В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 та сам ОСОБА_1 постійно надсилав на адресу суду клопотання про здійснення судового засідання у режимі відеоконференції, достеменно знаючи про нову дату судового засідання, оскільки отримав електронну повістку, що підтверджується довідкою від 17.12.2024, у судове засідання, яке було призначене на 07.01.2025 не з`явився, жодних клопотань, в тому числі щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, на адресу суду не надсилав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що захисник Дядюра В.О. та ОСОБА_1 перешкоджають об`єктивному розгляду справи по суті та їхня позиція направлена на затягування розгляду справи, оскільки строки притягнення до адміністративної відповідальності спливають 14.01.2025.

З метою недопущення безпідставного відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений законом, з метою недопущення затягування справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 по наявних матеріалах справи.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 порушені не будуть, оскільки останньому достеменно було відомо про розгляд вказаної справи, а також він реалізував своє право користуватись правовою допомогою адвоката.

Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

З протоколу про адміністративне правопорушення № 1289 від 30.10.2024 слідує, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «ВІНЕКОРЕСУРС», несвоєчасно подав платіжне доручення № 723553410 від 14.10.2024, № 3476 на перерахування належної суми до сплати податкового зобов?язання на податковій декларації з ПДВ, граничний термін сплати 30.09.2024, чим було порушено ст. 51, п. 57.1 ст. 57, п. 203.7 ст. 203 ПК України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Вказані обставини, крім вищевказаного протоколу № 1289 від 30.10.2024 підтверджуються актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів № 37252/02-32-04-06-07/41039048.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує всі обставини справи, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40-1, 163-2, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: