Справа № 147/1565/24
Провадження № 3/147/14/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 (селище Тростянець) Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області з Відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188560 від 04.12.2024. В результаті реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду справі присвоєно єдиний унікальний номер 147/1565/24 (номер провадження 3/147/14/25).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188560 від 04.12.2024 встановлено, що 16.11.2024 близько 20 год. 30 хв. за адресою с. Верхівка вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі, зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком за номером 142 від 17.11.2024 о 00 год 30 хв. у КНП "Тростянецька лікарня". Результат позитивний 1,76 проміле, тест номер 737. Від керування т/з відсторонений, чим порушив п. 2.9. а ПДР.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 10 грудня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області з Відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188538 від 04.12.2024. В результаті реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду справі присвоєно єдиний унікальний номер 147/1569/24 (номер провадження 3/147/1/25).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188538 від 04.12.2024, 16.11.2024 близько 20 год. 30 хв. за адресою: с. Верхівка вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на пішоходів, які рухалися у попутному напрямку, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 ПДР.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суд вважає, за необхідне об`єднати зазначені вище адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження, присвоївши єдиний номер 147/1565/24 та номер провадження 3/147/14/25.

У судові засідання призначені на 24.12.2024, на 08.01.2025 та на 21.01.2025 ОСОБА_1 не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бодачевський Р. В. в судові засідання також не прибував, водночас 24.12.2024 та 08.01.2025 він нього надходили клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням клопотань захисника розгляд справи втретє відкладено на 21.01.2025, захисник належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, станом на час розгляду справи заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту на адресу суду не надходило.

Враховуючи те, що положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи під час розгляду адміністративних матеріалів за ст.122-4 та ст.130 КУпАП, а такоє враховуючи те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бодачевського Р. В. про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справах матеріалів.

Дослідивши матеріали адміністративних справ, відповідно до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо правопорушення за ознаками ст. 122-4 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Положенням ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Як встановлено судом 16.11.2024 близько 20 год. 30 хв. за адресою: с. Верхівка вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на пішоходів, які рухалися у попутному напрямку, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 ПДР.

За даним фактом 17.11.2024 до ЄРДР за №0000203 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Постановою про закриття кримінального провадження від 28.11.2024 постановлено, зокрема, закрити кримінальне провадження №0000203 від 17.11.2024 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. Цією ж постановою ухвалено направити постанову про закриття кримінального провадження начальнику відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для складення на водія ОСОБА_1 адміністративних протоколів за ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння; ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Щодо правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає таке.

Згідно із вимогами п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 6 та п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 16.11.2024 близько 20 год. 30 хв. за адресою с. Верхівка вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі, зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком за номером 142 від 17.11.2024 о 00 год 30 хв. у КНП "Тростянецька лікарня". Результат позитивний 1,76 проміле, тест номер 737. Від керування т/з відсторонений, чим порушив п. 2.9. а ПДР.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст.251 КУпАП.

Доказів того, що зазначений вище протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), громадянином ОСОБА_1 не надано.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, ЕПР1 №188560 від 04.12.2024; постанову про закриття кримінального провадження від 28.11.2024; витяг з ЄРДР №0000203 від 17.11.2024 за ч. 1 ст. 286-1 КК України; рапорт зареєстрований в ЖЄО за №4182 від 16.11.2024 про повідомлення про ДТП з травмованими; протоколи огляду місця події від 16.11.2024 з додатками; висновком КНП «Тростянецька лікарня» 17.11.2024 о 00:30 год. №142; роздруківку тесту №737 приладу Драгер 6820, результат 1,76 проміле, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень; протокол допиту свідка від 17.11.2024; постанову про залучення законного представника неповнолітніх потерпілих від 17.11.2024; протокол допиту законного представника неповнолітніх потерпілих від 17.11.2024; ухвалу про арешт майна від 19.11.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2024; довідку від 18.11.2024 про впізнання представником неповнолітніх потерпілих ОСОБА_2 , особи, яка зображена на фотознімку №3 на якому зображений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протокол проведення слідчого експерименту від 18.11.2024 з додатками; протокол допиту свідка від 18.11.2024; висновки експерта №118 та №119 від 22.11.2024; висновок експерта №СЕ-19/102-24/23106-ІТ від 28.11.2024; довідку ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 09.12.2024, зі змісту якої випливає, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія 18.08.2006 та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю вину громадянина ОСОБА_1 доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Під час складення протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188560 від 04.12.2024, ОСОБА_1 , ознайомлений з його змістом, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань громадянин ОСОБА_1 не заявляв.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до статтей 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Виходячи з характеру скоєних неправомірних дій та обставин вчинених ОСОБА_1 правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі, встановленого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

Отже, в дохід держави з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 33, 34, 36, 40-1, 124, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення номер справи 147/1565/24, номер провадження 3/147/14/25 та номер справи 147/1569/24, номер провадження 3/147/1/25 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в одне провадження і присвоїти номер справи 147/1565/24, номер провадження 3/147/14/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 КУпАП та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які стягнути на рахунок - UA0002001, ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Вінницького апеляційного суду.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами (ст.298 КУпАП).

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, негайно подаються до суду.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, в даному випадку 34000 (тридцять тотири тисячі) гривень; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко