Справа № 951/885/24
Провадження №3/951/13/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли із сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.12.2024 о 00 год. 19 хв. в с. Золота Слобода Тернопільського району Тернопільської області по вул. Грушевського керував автомобілем «BMW 520i», н.з. « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST 6820 ARLJ-0581», тест №728 від 08. 12.2024. Результат огляду 0,84‰ (проміле). З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згідний, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для перевірки поліцейськими документів у ОСОБА_1 стало порушення ним вимог п.5 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а саме це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень. Після перевірки документів у водія встановлено, що він мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук.

В судове засідання, призначене на 10.00 год. 23.01.2025, прибув ОСОБА_1 , а також прибула захисник адвокат Дубина С.П., яка надала документи, що відповідно до ст.271 КУпАП підтверджують повноваження захисника.

Також, 23.01.2025 через канцелярію суду ОСОБА_1 подав до суду письмове клопотання, в якому вказав, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав повністю та щиро розкаюється. Просив не застосовувати до нього таку визначену санкцією частини 1 статті 130 КУпАП додаткову міру адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм вантажного автомобіля. Зазначав, що у разі позбавлення судом його права керування транспортними засобами, він втратить єдине джерело доходу, а це призведе до погіршення його матеріального становища.

Аналогічні твердження ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дубина С.П. висловили у судовому засіданні 23.01.2025.

Згідно із п.1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження водіями огляду на такий стан врегульований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Зокрема, згідно з п.2, 3 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результат тесту свідчить про установлення в ОСОБА_1 перевищення встановленого нормами чинного законодавства граничного показника вмісту алкоголю в крові, за якого водієві забороняється керувати транспортним засобом. Враховуючи те, що водій підтвердив факт вживання ним алкоголю, а також погодився з результатами пройденого ним алкотесту, суд дійшов висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Аналогічні положення містяться також у ст. 266 КУпАП, у якій визначена процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведені положення, вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, зафіксованими у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004735 від 08.12.2024, у якому викладено обставини вчинення правопорушення;

- відеозаписі з камери працівників поліції, на якому зафіксовано: рух транспортного засобу «BMW 520i», н.з. « НОМЕР_1 »; зупинку вказаного транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 ; озвучення йому поліцейським наявних в нього ознак алкогольного сп`яніння; пропозицію пройти перевірку на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора; проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки, результат 0,84‰ проміле, з яким останній погодився; пропозицію працівників поліції пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від якого останній відмовився; роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП; оголошення йому змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

- результаті тесту газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST 6820 ARLJ-0581», тест №728 від 08.12.2024. Результат огляду 0,84‰ (проміле), щодо виявлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 , який показав результат 0,84‰ проміле;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому відображено ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , назву газоаналізатора та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння від 08.12.2024;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його відмова від проходження зазначеного огляду від 08.12.2024;

- довідці, виданій СПД №1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія: НОМЕР_2 від 31.12.2021;

- довідці, виданій СПД №1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, згідно з якою ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення вимог статті 130 КУпАП не притягався.

Суд відхиляє клопотання ОСОБА_1 від 23.01.2025 щодо непризначення йому адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до аналогії закону із ст.69 КК України з огляду на таке. Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таким чином, за вчинення цього адміністративного правопорушення позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік є обов?язковим. При цьому, положеннями КУпАП не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або ненакладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов?язкового. Наведений вище підхід відповідає п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» ід 23.12.2005, в якому з урахуванням наведеного вище нормативного регулювання, закріпленого в КУпАП, визначено, що судам за правилами КУпАП основні й додаткові стягнення слід застосовувати в межах санкцій відповідних норм.

Отже оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу разом із позбавленням права керування транспортними засобами як обов`язкове, і альтернативи щодо його непризначення положення ч.1 ст.130 КУпАП не містять, суд не вбачає підстав для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно із встановленими норми закону держави Україна.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Суд відповідно до ст.33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Суд враховує, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується наданою ним та долученою до матеріалів справи письмовою характеристикою, копією трудової книжки та довідкою про його місце роботи, також суд враховує як обставину, котра позитивно характеризує його особу, його навчання у вищому навчальному закладі, що підтверджується наданим ним договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 08.08.2024 та довідкою про здобувача освіти. Суд також враховує повне визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення за описаних обставин, та щире розкаяння як обставину, що пом?якшує відповідальність, а також суд враховує відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення.

Суд доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, керуючись ст. 8, 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя Р.В. Чапаєв