Справа № 638/9314/24
Провадження № 3/638/365/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2025 року м. Харків

суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шишикін О.В., розглянувши про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого законодавством порядку обліку ТМЦ за місцем реалізації та зберігання

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце слухання повідомлена.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вищенаведене, суд прийшов до наступних висновків.

За ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Частиною 7 ст.38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчився, суддя позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 247 п.7, 284 п.3 КпАП України, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП України закрити, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Суддя: О.В. Шишкін