Справа № 478/25/25 Провадження № 3-в/478/1/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про розтрочення сплати адміністративного стягнення, накладеного на підставі постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 09.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 09.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним увчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою про розстрочення виплати призначеного йому постановою суду штрафу.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу вирішуються судом, який виніс постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим сторони мають право звернутися до суду із заявою про відстрочку, або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Водночас, як вбачається з поданої ОСОБА_1 заяви щодо розтермінування штрафу, останній не долучає жодних доказів на підтвердження цього, що унеможливлює встановити наявність об`єктивних підстав, що унеможливлюють сплату ним штрафу в повному обсязі.

Крім цього слід врахувати, що штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи. Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, а ОСОБА_1 за змістом заяви хоче фактично уникнути таких наслідків шляхом сплати штрафу у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, а запропонований заявником механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Відповідно до положеньст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції.

ЄСПЛ неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, задоволення заяви ОСОБА_1 про безпідставне розтермінування сплати штрафу допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам ст. 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Оскільки при розгляді заяви про розтермінування виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу заявником не було надано належних та допустимих доказів наявності обставин, що унеможливлюють сплатити штраф в повному обсязі, передбачених ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності яких суд може прийняти рішення про таке відтермінування, а також враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо відтермінувати виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.301,304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розтермінування виконання постанови Казанківського районного суду Миклдаївської області від Житомирського районного суду Житомирської області від 09.01.2025 року в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Х.В.Іщенко