1Справа № 335/193/25 3/335/292/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , солдата військової частини НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу ДНЗ-2/1506 від 25.12.2024 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення за таких обставин.

25.12.2024 року о 21 год. 15 хв., солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді оператора військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду (який настає з моменту введення воєнного стану відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України»), виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, в супереч вимогам статей 11,13,120,241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, в м. Запоріжжі по вул. Сєдова, буд.31, в приміщенні КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння, що підтверджується висновком від 25.12.2024 року №1097, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, разом з протоколом про адміністративне правопорушення до суду надійшла заява ОСОБА_1 у якій він просив розглядати справу за його відсутності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до частини 3 статті 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано такі докази: протокол про військове адміністративне правопорушення ДНЗ-2/1506 від 25.12.2024; пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.12.2024; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2024, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; копія військового квитка на ім`я ОСОБА_1 .

Дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з огляду на таке.

У протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення викладена як відмова ОСОБА_1 проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Аналогічним чином викладені і письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Водночас, вказані матеріали справи не містять вказівки на те, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби чи перебував на території військової частини із ознаками будь-якого сп`яніння, не зазначені ознаки стану такого сп`яніння. У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2024 також не зазначено, з метою встановлення якого саме стану сп`яніння (алкогольного, наркотичного тощо) ОСОБА_1 доставлявся на огляд і від проходження якого саме огляду відмовився.

Суд зауважує, що суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог п. 4 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 239, у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У даному випадку судом встановлено, що особа, уповноважена складати протокол, належним чином не виклала суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу, зокрема, не зазначено про наявність ознак сп`яніння (алкогольного, наркотичного тощо) у ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, що надавало би підстави для направлення його для проходження відповідного медичного огляду.

Як зазначено судом вище, диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчиненні особою в умовах особливого періоду.

Отже, виходячи з положень вказаної норми закону, обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є перебування військовослужбовця в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або ж наявність у військовослужбовця відповідних ознак нетверезого стану, чи стану наркотичного чи іншого сп`яніння, за наявності яких він відмовився від проходження огляду з метою виявлення такого стану.

Зазначена у протоколі суть адміністративного правопорушення як « ОСОБА_1 ,…виконуючи обов`язки військової служби за призначенням,…відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння», не відповідає об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Також вказаної інформації не містять й пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.12.2024, які за своїм змістом є ідентичними фабулі протоколу і викладені шляхом заповнення бланку пояснень, в якому вже була зафіксована суть правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, протокол про військове адміністративне правопорушення та вищезазначені письмові пояснення не можуть вважатись належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити суть адміністративного правопорушення, наявність ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 та, відповідно, перевірити наявність підстав для направлення його на відповідний медичний огляд.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2024, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, сам по собі вказані обставини не підтверджує.

Суд наголошує, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь та те, що зміст протоколу про військове адміністративне правопорушення від 25.12.2024 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, пояснення свідків не містять обставин вчинення правопорушення, які б відповідали диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а інші надані докази, за відсутності у протоколі належного формулювання суті вчиненого військового адміністративного правопорушення та за відсутності у суду повноважень самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі, не є достатніми для доведення винуватості, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП не доведена належними, допустимими та достовірними доказами.

Тому, враховуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 27, 34, 35, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.К. Сиротенко