Єдиний унікальний номер 142/909/24
Номер провадження № 3/142/14/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 січня 2025 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Житомир Житомирської області, громадянина України, відповідно до протоколу проживаючого в АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу сапера в/ч НОМЕР_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії, РНОКПП НОМЕР_2 , -

за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

23 жовтня 2024 року на адресу суду від відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 254025 від 12 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, 12 серпня 2024 року, о 17 годині 30 хвилини, на напрямку н.п. Козлівка (Україна) - н.п. Хрустова (Республіка Молдова) в районі проміжного прикордонного знаку № 0238, ОСОБА_1 у складі групи осіб громадян України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України "Про державний кордон України" від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в жодне судове засідання, в тому числі, призначене на 06 січня 2025 року не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, та на адресу суду повернувся конверт, в якому ОСОБА_1 за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення було направлено повістку про виклик до суду з відміткою відідлення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчать долучені до протоколу про адміністративне правпорушення засвідчені ним копії паспортів громадянина України, громадянина України для виїзду за кордон, а також його підпис в протоколі про адімністративне правапорушення, який вказує на ознайомлення з його змістом, проте не вжив заходів для явки до суду, будучи повідомленим за адресою вказаною в протоколі, будь-яких клопотань чи письмових заперечень проти змісту протоколу до суду не подав.

Крім того, суд враховує, що положеннями ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» № 12307/16.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також суд враховує, що з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, направлення його до суду та його розгляду судом у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було достатньо часу для вчинення дій спрямованих на участь у судовому засіданні за допомогою захисника або дистанційно (за допомогою відеоконференцзв`язку).

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Будь яких клопотань, заяв по справі ОСОБА_1 до суду не надсилав, тобто користувався своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Таким чином, суд вважає, що вжив всіх передбачених чинним КУпАП заходів, щоб повідомити ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи відносно нього з метою забезпечення останньому можливості в повній мірі реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі бути присутнім при розгляді справи, та приходить до висновку про наявність законних підстав констатувати, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день та час судового розгляду, не з`явився до суду без поважних причин, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, жодним чином не проявив цікавості щодо стану розгляду справи відносно нього, а відтак, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у суду доказів.

Суд, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

В частині 2 ст. 204-1 КУпАП встановлено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 204-1 і 204-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення, а у разі вчинення таких правопорушень іноземцями або особами без громадянства, стосовно яких у встановленому законом порядку прийнято рішення про примусове повернення чи примусове видворення з України, - протягом часу, необхідного для їх виїзду з України, але не пізніше строку, визначеного законом для виїзду цих осіб з України чи забезпечення їх примусового видворення з України.

Європейський суд з прав людини у справі «Oleksandr Volkov v. Ukraine», рішення від 9 січня 2013 року, зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними».

Оскільки днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та його виявлення є 12 серпня 2024 року, суд приходить до висновку, що на день розгляду справи відносно ОСОБА_1 з дня вчинення та виявлення адміністративного правопорушення минуло більше трьох місяців.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та його виявлення, пройшло більше трьох місяців, на протязі яких можливе накладення адміністративного стягнення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 5 ст. 38 КУпАП.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року № 308/8763/15-а та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, зокрема з рішення у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, вбачається, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 38, 204-1, 221, 245, 247, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 5 ст.38 КУпАП.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя: