П О С Т А Н О В А

Іменем України

"08" січня 2025 р. Справа153/2084/24

Провадження3/153/1157/24-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого інспектором прикордонної служби 1 категорії начальником кінологічної групи віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В), впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, в/ч НОМЕР_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ПдРУ №254226 від 25.11.2024, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 03.11.2024 о 13 годині 30 хвилин в умовах особливого періоду та військового стану порушив правила несення прикордонної служби, що виразилося у незадовільній організації служби прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», а саме: в незадовільній організації охорони державного кордону на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та неналежному рівні протидії правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, незнання тактики дій правопорушників, що не дозволило якісно та ефективно організовувати заходи з запобігання порушенню державного кородону однією невідомою особою, яка вплав через річку Дністер порушила державний кордон з України до Республіки Молдова, чим порушив вимоги п.4 глави 1, абз.3 п.5 глави 1, абз.8 п.7 глави 2 та п.9 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015, зареєстрованим в Міністерсті юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836, статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Снітко В.А., в судове засідання не з`явилися. 08.10.2025 за вх.№114, захисник Снітко В.А. надав письмове клопотання, в якому просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що з обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не можливо зрозуміти, яке саме правопорушення було вчинено ОСОБА_1 03.11.2024 о 13 годині 30 хвилин, а лише вказано, що в порушення вимог відповідної інструкції ОСОБА_1 незадовільно організував несення служби по охороні державного кордону України. Однак, не вказано на якому відрізку кордону ним не було організовано несення служби, яким саме прикордонним нарядом та не зазначено до яких наслідків неналежна організація несення служби призвела. Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 був старшим наряду та здійснював організацію охорони державного кордону матеріали справи не містять. Крім цього, як встановлено з матеріалів службового розслідування, зокрема, робочих зошитів, було проінформовано прикордонниками з республіки Молдова про те, що в напрямку Молдов із території України невстановлена особа перетнула річку Дністер. Однак, ні дати, ні часу та прізвища, імені і по батькові вказаної особи не було. Докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи несумлінне ставлення до них їх не виконав, в матеріалах справи відсутні. Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена, а тому вказана справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-15 КУпАП не належать до категорії справ, які розглядаються за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому є підстави для розгляду справ у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №254226 від 25 листопада 2024 року; копію наказу про результати службового розслідування; висновок службового розслідування по факту неналежного виконання службових обов`язків окремими військовослужбовцями відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип Б) 03.11.2024; копію наказу при призначення службового розслідування; рапорт начальника 2 групи оперативних чергових відділу управління службою штабу полковника ОСОБА_2 ; Зведення №02.10/306 за період з 00.00 03.11.2024 до 00.00 04.11.2024; витяг з книги прикордонної служби віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з 08:00 03.11.2024 по 20:00 03.11.2024; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; копію робочого зошита начальника відділення (групи) моніторингу обстановки; копію робочого зошита чергового віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В); копію службової характеристики на ОСОБА_1 ; копію службової картки ОСОБА_1 ; копію схеми виникнення обстановки навпроти АДРЕСА_1 03.11.2024; копію службового посвідчення, виданого на ім`я ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Частиною 1 ст.172-18 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України. При цьому частиною 2 вказаної норми передбачено відповідальність за вчинення діянь, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених в умовах особливого періоду.

Разом з тим, оскільки така норма закону є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень.

Відповідно до абзаців 6, 9, 10 п. п. 9 п. 5 Розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом МВС від 19.10.2015 року №1261, під час несення служби патруль зобов`язаний: нести службу відповідно до отриманого наказу, послідовно переміщуючись від одного місця несення служби до іншого; здійснювати огляд транспортних засобів, будівель та інших місць можливого укриття правопорушників; перевіряти документи на право перебування у прикордонній смузі й контрольованому прикордонному районі у громадян України, іноземців та осіб без громадянства .

Відповідно глави 1 Розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 № 1261:

1.Кожний прикордонний наряд, до складу якого входять два і більше прикордонників, очолює старший прикордонного наряду (далі - старший наряду).

2.Старшими нарядів можуть бути призначені офіцери та військовослужбовці з числа сержантського, старшинського чи рядового складу або працівники Державної прикордонної служби України, які пройшли відповідну підготовку, здали заліки та допущені до самостійного несення служби старшим прикордонного наряду наказом начальника прикордонного загону (окремого контрольно-пропускного пункту).

3.Прикордонник, призначений старшим наряду, з часу оголошення про це йому особою, яка віддавала наказ на охорону державного кордону, і до доповіді про виконання поставленого завдання, здачі озброєння, боєприпасів та предметів екіпіровки є прямим начальником для особового складу прикордонного наряду.

4.Старший наряду несе повну відповідальність за охорону визначеної ділянки, точне виконання наказу на охорону державного кордону, дії і дисципліну підпорядкованих йому на період служби прикордонників.

5.Старший наряду зобов`язаний:

1)знати й застосовувати положення документів, які регламентують охорону державного кордону в частині, що його стосується, а також положення цієї Інструкції; 2)організувати службу прикордонного наряду відповідно до одержаного наказу; 3)неухильно стежити за дотриманням складом прикордонного наряду дисципліни та правопорядку; 4)забезпечити готовність до дій і пильне несення служби прикордонним нарядом; 5)постійно здійснювати контроль за діями підпорядкованих йому прикордонників і керувати прикордонним нарядом.

6.Старший наряду в найкоротший строк доповідає черговому підрозділу охорони кордону (старшому зміни прикордонних нарядів або начальнику підрозділу охорони кордону) про: порушення дисципліни підпорядкованими йому на час служби прикордонниками, а також про події, що сталися.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.4 глави 1, абз.3 п.5 глави 1, абз.8 п.7 глави 2 та п.9 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836, статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Не зважаючи на те, що статті 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ містять цілий ряд обов`язків, у протоколі не зазначено, які саме з таких обов`язків не були виконані ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 не був призначений старшим прикордонного наряду, інкримінування йому порушень, передбачених п.4 глави 1, абз.3 п.5 глави 1, абз.8 п.7 глави 2 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, є необґрунтованим, так як зазначені в цих нормах обов`язки стосуються особи, яка призначена старшим прикордонного наряду.

Що стосується інкримінованих ОСОБА_1 порушення ним вимог пункту 9 глави 5 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, а саме порушення щодо припинення будь-яких спроб незаконної зміни проходження лінії державного кордону України, не виявлення та не припинення адміністративних правопорушень, протидію яким законодавством віднесено до компетенції державної прикордонної служби України, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів провадження не вбачається, що ОСОБА_1 неякісно ніс службу, перебуваючи в складі прикордонного наряду. Відсутні дані про те, що він халатно віднісся до своїх обов`язків під час несення служби по охороні державного кордону України, або умисно не виконував покладені на нього обов`язки, передбачені п. 9 глави 5 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи несумлінне ставлення до них, їх не виконав.

Суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, що у своїй сукупності доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Враховуючи зазначене вище, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу переконливих доказів, на підставі яких суд мав би можливість прийти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 172-18, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець