Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/41/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Подліпенець Є. О.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2025 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Дем`яненко Т.О., розглянувши в режимі відеоконференції у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 04.08.2024 о 22:00 год. в с. Вершино-Кам`янка, Кіровоградської області по вул. Миру, біля буд. 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова та хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності та обставинам справи, вимогам ст. 130 КпАП України, ст. 266 КпАП України, а також Інструкції № 1452/735.

Вказує і на те, що під час судового розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи та неправильно оцінив наявні докази, а також всупереч вимогам ч. 2 розділу III Інструкції № 1026 визнав відеозапис на якому немає зображення, а є тільки звуковий запис - належним доказом.

Крім того, звертає увагу на те, що суд першої інстанції зазначив, що він підтвердив, що на наданому суду відеозапису дійсно чути його голос та працівників поліції, з якими він спілкувався, проте вказане не відповідає дійсності і він не підтверджував, що це саме його голос. Суд зазначив, що ОСОБА_1 нібито підтвердив той факт, що він рухався, проте автомобіль з пошкодженим колесом стояв і не рухався. Тому твердження суду першої інстанції, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння нічим не доведено.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу того, що він керував транспортним засобом.

Вказує і на те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. І якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проте працівники поліції не пропонували йому пройти обстеження в закладах охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Дем`яненко Т.О.,яка просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено положеннями частин 7 та 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із основних доказів за наявності яких судом встановлюється винуватість/невинуватість певної конкретної особи у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Зокрема, частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено порядок проходження огляду особи, які керують транспортними засобоми на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи до протоколу долучений CD - диск, на якому міститься лише аудіо запис, а не відеозапис даної події.

Оцінюючи долучений до матеріалів справи диск з фіксацією правопорушення, апеляційний суд, зазначає таке.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов'язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим, в ході дослідження CD - диску, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом встановлено, що на ньому міститься лише аудіозапис розмови, а будь-яке зображення взагалі відсутнє, а відтак суд позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять саме відеозапису, як того вимагає чинне законодавство, про що вже зазначено вище у даній постанові суду, на підтвердження факту відмови водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що безпосередньо ставиться у провину останньому, при цьому у матеріалах справи відсутні і показання свідків на підтвердження наведених у протоколі обставин, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, що свідчить про те, що такий огляд водія проведений з порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та положень вищевказаних Інструкцій № 1395, № 1026, що є підставою для визнання такого огляду недійсним, згідно з положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 категорично заперечив те, що він підтверджував у судовому засіданні суду першої інстанції те, що на наданому аудіозаписі чути його голос та працівників поліції.

Перевіркою записів протоколу судового засідання суду першої інстанції від 23.09.2024, а саме коли, судом досліджувався CD - диск, не вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив відомості, що саме його голос чути на аудіо записі (а.с.24-26,28-30,35-36).

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що положення статті 266 КУпАП, в частині порядку проведення огляду водіїв на стан сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису без присутності двох свідків, є чітко визначеними. Залучення двох свідків до огляду на стан сп'яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов'язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 537548, у ньому лише зазначено одного свідка ОСОБА_2 , яка більше того, жодного разу на неодноразові виклики до суду першої інстанції так і не з`явилася, а тому і не підтвердила фактичних обставин справи. За таких обставин суд позбавлений можливості використати як доказ, долучене до справи її письмове пояснення (а.с.7).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява № 926/08), на переконання апеляційного суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тож, апеляційний суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, та відповідно, наявність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2024 про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати і на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.