Суддя Зайцева М. С.
Справа № 644/9127/24
Провадження № 3/644/110/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року Суддя Орджонікідзевськ ого районного суду м. Харкова Зайцева М.С., розглянувши адміністративний матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молодшого сержанта, старшого техніка розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

16.10.2024 року, близько 20:00 години, молодший сержант ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, призваним на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 про загальну мобілізацію, в умовах особливого періоду, всупереч вимогам статей 11,13,120,241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю, нечітка хода та мова, агресивна поведінка) на території тимчасового місця дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 , від проходження тесту із застосуванням спеціального технічного засобу, а також від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів у закладах охорони здоров`я відмовився, про що складений акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 16.10.2024 року.

В результаті вчинення зазначеного вище правопорушення, стосовно ОСОБА_2 складено протокол про військове адміністративне правопорушення серії А4722 № 0115 від 17.10.2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно на належним чином.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Григоренко А.О. надіслав суду письмові заперечення на протокол про військове адміністративне правопорушення, відповідно до яких просив закрити провадження у справі № 644/9127/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що складання адміністративного матеріалу є помстою безпосереднього командира ОСОБА_2 ОСОБА_3 щодо конфлікту, який виник на тлі використання ним так званої ротної каси, яка призначалась на відновлення та ремонт техніки, на власні потреби. При цьому, командир роти ОСОБА_4 застосовуючи фізичний вплив на ОСОБА_2 завдав останньому побої, в результаті чого останній звертався за медичною допомогою, а також до ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про що внесені відомості до ЄРДР за № 0000494 від 18.10.2024 року.

Окрім того, адвокатом Григоренко А.О. втретє (27.12.2024 року, 31.12.2024 року та 08.01.2025 року) подана заява про відкладення розгляду справи через неможливість ОСОБА_2 взяти участь у розгляді справи у зв`язку із залученням його на підставі бойового наказу.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 172-20 КУпАП, - не передбачена.

За таких обставин, враховуючи своєчасне та належне сповіщення ОСОБА_2 , його захисника про місце та час розгляду даної справи, неодноразове відкладення розгляду адміністративного матеріалу, викладення письмово позиції захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника за наявними у справі доказами.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема подавати докази, заявляти клопотання, тощо.

Процесуальна форма та зміст оригіналу протоколу про військове адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Частиною першою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.ст.11,13,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України встановлено, що до загальних обов`язків військовослужбовців відноситься: необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом А4722 № 0115 від 17.10.2024 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;

- актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 16.10.2024 року, складеного головним сержантом ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , командиром взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , старшим бойовим медиком розвідувальної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 , відповідно до якого зафіксована відмова від добровільного проходження медичного огляду 16.10.2024 року о 20:00 год. старшим техніком розвідувальної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 під час перебування на службі на території тимчасового місця дислокації з ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю, нечітка хода, погане вимовляння слів, заплутана розмова, агресивна поведінка;

- письмовими поясненнями свідків командира взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , старшого бойового медика розвідувальної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 17.10.2024 року, відповідно до яких підтверджені обставини викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, не є переконливими, з огляду на таке.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та в день та час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії від 17.10.2024 року перебував на території тимчасового місця дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 при виконанні своїх військових обов`язків. Факт відмови ОСОБА_2 від проведення огляду на стан сп`яніння зафіксований в акті від 16.10.2024 року та підтверджується письмовими поясненнями свідків.

Враховуючи вищевикладене, на переконання суду наявними матеріалами справи поза розумним сумнівом підтверджується факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать фактичним обставинам справи.

З приводу доводів сторони захисту про те, що складання протоколу про адміністративне правопорушення є помстою командира ОСОБА_2 не підтверджене належними та допустимими доказами, звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину з приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 командиром ОСОБА_3 та внесення відомостей за цією заявою до ЄРДР за № 0000494 від 18.10.2024 року за ч.1 ст.125 КК України, не виключає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП в діях ОСОБА_2 та не підтверджує вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про військове адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, судом не встановлено.

Санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.

Таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконання військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь держави не підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-20, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до положень статей 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя