Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2756/24
Провадження № 3/945/42/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Кінек Г.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2024 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175084 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2024 року справу розподілено та передано головуючому судді Павленко І.В.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175084, складеного 16 листопада 2024 року поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області рядовим поліції Матвійчук Г.П., 16 листопада 2024 року о 13 годині 40 хвилин в с. Нечаяне по вул. 8-ого Березня, буд. 2Б водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_3 , при цьому не мав права керування даним т/з. Правопорушення вчинено повторно протягом року, відповідно до постанови серії ЕНА № 3483467 від 15 листопада 2024 року громадянин ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що зафіксовано бодікамерою № 470583. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання, призначені до судового розгляду на 09 грудня 2024 року о 09 годині 00 хвилин та 09 січня 2025 року о 09 годині 00 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175084 від 16.11.2024 року, а саме: АДРЕСА_1 (а. с. 10, 13).

Додатково про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме до Миколаївського районного суду Миколаївської області в судове засідання на 09:00 09.01.2025 року на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а. с. 14).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175084 за ч. 5 ст. 126 КУпАП було складено 16.11.2024 року у присутності водія ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис, а також те, що відповідно до графи 14 протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» останній зазначив, що не керував т/з, а сидів в ньому, а отже ОСОБА_1 було відомо про існування судового провадження відносно нього.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 16.11.2024 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175084 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся всіма можливими способами, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту а, пункту 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються учасники дорожнього руху за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175084 від 16.11.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_3 , при цьому не маючи права керування даним т/з, повторно протягом року; протокол містить відмітку про роз`яснення положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; повідомлений про місце розгляду адміністративної справи в Миколаївському районному суду Миколаївської області; при цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, водій погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про нього дані - правильні; крім цього, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що т/з не керував, а сидів у ньому; відповідно до протоколу тимчасово вилучені документи - не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування т/з - не видавався (а. с. 1);

- довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області Савчука А.В. від 18.11.2024 року, з якої вбачається, що згідно наявних облікових даних АІС МВС громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримував (не має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а. с. 2);

- довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області Савчука А.В. від 18.11.2024 року, відповідно до якої транспортний засіб «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_3 , належить гр. ОСОБА_2 (а. с. 3);

- довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області Савчука А.В. від 18.11.2024 року, відповідно до якої згідно облікових даних інформаційного порталу НПУ копія постанови серії ЕНА № 3483467 від 15.11.2024 року була отримана ОСОБА_1 на місці її винесення (а. с. 4);

- постанову з бази «АРМОР» про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3483467 від 15.11.2024 року, з якої слідує, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто за те, що 15.11.2024 року о 14:53643 в АДРЕСА_2 , останній, керуючи т/з, не пред`явив посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, що зафіксовано б/к № НОМЕР_4 , з застосуванням до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. В графі 10 вказаної постанови відсутні відмітки про отримання постанови ОСОБА_1 (а. с. 5).

- відеодиск, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175084 від 16.11.2024 року та відтворений в судовому засіданні, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно керував т/з темно-червоного кольору, був зупинений працівниками патрульної поліції за несправність авто (не горіли стопи). В подальшому, поліцейська впізнала водія, адже ІНФОРМАЦІЯ_3 (вчора) саме нею було винесено постанову відносно гр. ОСОБА_1 за керування т/з особою, яка не права керування таким т/з, тобто без посвідчення водія відповідної категорії. В ході розмови, водій зауважив, що посвідчення водія на право керування т/з у нього немає. Працівником поліції було повідомлено, що відносно останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП за керування т/з без посвідчення водія, повторно протягом року, крім того за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за відсутність страхового полісу на т/з, та оголошено їх зміст. Крім того, з відео вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено права на обов`язки, згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а. с. 6).

Отже, відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП несуть особи за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч. ч. 2-4 цієї статті, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Кваліфікуючи дії водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мали місце 16 листопада 2024 року, за ч. 5 ст. 126 КУпАП, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії АПР1 № 175084, а саме поліцейська 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області рядовий поліції Матвійчук Г.П. посилалась на те, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3483467 від 15.11.2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування 15 листопада 2024 року транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторність.

КУпАП не містить норми, яка б визначала, що слід розуміти під поняттям «повторне вчинення адміністративного правопорушення».

В той же час, зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під «повторним вчиненням адміністративного правопорушення» слід розуміти - повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При цьому, згідно з п. 3 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що «повторність правопорушення» - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження набрання законної сили постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3483467 від 15.11.2024 року, оскільки відсутні докази вручення її особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд зауважує, що факт вчинення правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок саме щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.

З огляду на викладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад зазначеного правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 5 ст. 126, 221, 251, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Суддя І.В. Павленко