Справа № 136/57/25
провадження №3/136/22/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності за ст.178 ч.1, 2 КУпАП,

за ч.2 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2024 о 20:00 год., по АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , зайшов на територію домоволодіння гр. ОСОБА_2 , звідки вчинив викрадення чужого майна шляхом крадіжки , а саме: з приміщення літньої кухні - алюмінієвого казана об`ємом 10 л. вартістю 650 грн., з приміщення погребу ємкість з бензином А 92, об`ємом 4 л. вартістю 53 грн., 13 коп. за 1 л., чим було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 862,52 грн.

Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, за обставин зазначених у протоколі, просив суворо його не карати.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.51 КУпАП, окрім його пояснень, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №154515 від 09.01.2025; рапортом інспектора чергового ВП №4 відповідно до якого встановлено, що 05.01.2025 отримано заяву ОСОБА_2 , яка повідомила, що невідомі особи вчинили крадіжку котла та бензину з літньої кухні та погреба в АДРЕСА_1 ; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; рахунком ФОП ОСОБА_5 від 07.01.2025 про вартість казана алюмінієвого; випискою цін на бензин Мінфіну.

Суд враховує, що відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 Розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Закон «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлює розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року на рівні 3028 грн.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПКУ передбачено, що така пільга становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, розмір податкової соціальної пільги з 1 січня 2024 року становить 1514 грн., а відповідальність за ст.51 ч.2 КУпАП настає у разі якщо вартість викраденого майна становить від 757,00 грн.

Судом встановлено, що вартість викраденого ОСОБА_1 майна становить 862,52 грн, а зібрані у справі докази не викликають сумніву у своїй достовірності і допустимості, підтверджують вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, відтак є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною нормою Закону.

При обрані виду та міри адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, вину свою визнав у повному обсязі, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено, тому суд дійшов висновку, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що визначений санкцією частини статті, за якою інкриміноване його діяння.

Суд вважає, що таке стягнення буде сприяти виконанню завдань передбачених КУпАП та запобіганню вчиненню особою інших правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.4 ч.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 35, 51 ч. 2, 221, 251, 276, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН