ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/62/25 Справа № 216/4802/23 Суддя у 1-й інстанції - Чирський Г.М. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Шевченко В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Чернеша Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 04 жовтня 2024 року близько о 14-00 год. ОСОБА_1 , не будучи учасником процесу, знаходячись в залі судового засідання №7 Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, що на 5-му поверсі по вул. Великого Кобзаря, 22 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, під час судового засідання у кримінальному провадженні № 0000048 від 18.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, яке розглядається у відкритому процесі, всупереч ч.2 ст. 329 КПК України без надання слова головуючим почав звертатися до нього, на зауваження головуючого судді припинити таку поведінку, не реагував. Після попередження головуючого про відповідальність за неповагу до суду, продовжив висловлюватися на адресу головуючого про неповагу до останнього, чим вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову та закрити провадження у справі. Вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин, оскільки справу розглянуто за його відсутності, а копія постанови ним отримана у відділенні поштового зв`язку 14 жовтня 2024 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не порушував порядок під час судового засідання, а лише спитав дозволу у судді задати питання, однак суддя не надав йому слова та сказав, що він порушує порядок у судовому засіданні, чим вдався провокації зі свого боку. Звертає увагу, що суддя не виконав вимоги КУпАП щодо послідовності та порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порушив законодавство про захист персональних даних та процедуру встановлення особи правопорушника. Вказує на недотримання суддею положень ст. 268 КУпАП. Зауважує про незастосування суддею під час розгляду справи стосовно неповаги до суду вимог національного і міжнародного законодавства та практики ЄСПЛ, внаслідок чого його було позбавлено закріплених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прав на захист, на виклик і допит свідків, на необхідний для підготовки свого захисту час, на справедливий і публічний розгляд справи. Наголошує, що його було позбавлено гарантій справедливого, неупередженого та безстороннього розгляду справи.

Для забезпечення дотримання гарантій щодо справедливого розгляду справи у розумінні ст.6 Конвенції апеляційним судом було вжито заходи по залученню для участі у справі прокурора.

Листом вх. № ЕП-230 від 09.01.2025 року отримано відповідь, згідно якої правові підстави для прийняття прокурором участі у судовому засіданні у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП відсутні, оскільки спеціальним Законом, який визначає порядок у справах про адміністративні правопорушення, а також Законом, який регламентує правові засади організації і діяльності прокуратури, не передбачено прийняття прокурором участі в апеляційному перегляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Чернеша Д.С., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Одним з механізмів забезпечення незалежності суду (судді) є належне реагування на прояви неповаги до суду (судді). Повага до суду і судді (як соціальна і правова цінність) є чинником належного функціонування правової держави.

Статтею 129 Конституції України прямо вказує на те, що за неповагу (явну зневагу) до суду (судді) винні особи притягаються до юридичної відповідальності. Ця конституційна норма у повному обсязі кореспондується із іншими нормативноправовими актами України, зокрема, з вимогами ст. 50 чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до змісту якої прояв неповаги до суду (судді) з боку фізичних осіб, які є учасниками судового процесу (розгляду справи) або присутні в залі судового засідання, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 330 КПК України у разі невиконання розпорядження головуючого іншими особами, присутніми у судовому засіданні, головуючий робить їм попередження про відповідальність за неповагу до суду. При повторному порушенні порядку у залі судового засідання їх за ухвалою суду може бути видалено із зали судового засідання та притягнуто до відповідальності, встановленої законом. За неповагу до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення особи до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення порушення, для чого в судовому засіданні оголошується перерва.

За вчинення цього правопорушення передбачено адміністративну відповідальність відповідно до ст. 185-3 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП настає за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Порядок та процедура розгляду справ про притягнення до відповідальності за неповагу до суду регулюється КУпАП та іншими нормативно - правовими актами, зокрема, Рекомендаціями щодо притягнення до адміністративної відповідальності за неповагу до суду, затвердженими рішенням Ради суддів України № 62 від 26 жовтня 2018 року (далі - Рекомендації).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції належним чином не дотримався порядку та процесу судового розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до розділу ІІ Рекомендацій справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185-3 КУпАП, розглядається суддею-доповідачем зі складу суду, що розглядає справу, під час розгляду якої вчинено зазначене правопорушення.

З моменту оголошення судом перерви в судовому розгляді справи для розгляду питання про притягнення особи до відповідальності за прояв неповаги до суду дії суду (судді) переходять в площину адміністративного процесу, у зв`язку із чим суд повинен керуватися нормативними положеннями статей 276-285 КУпАП, які визначають загальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення та винесення щодо них постанов.

У відповідності до зазначених норм розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з того, що головуючий на засіданні оголошує: склад суду, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, права та обов`язки інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення (законні представники та представники, захисник, свідок, експерт, перекладач), передбачені статтями 268-274 КУпАП.

Після роз`яснення прав та обов`язків суд переходить до заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді даної справи, дослідження доказів, вирішення клопотань.

Відповідно до статті 284 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000048 від 18.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України.

04.10.2024 року під час судового засідання у кримінальному провадженні, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 , всупереч ч.2 ст. 329 КПК України без надання слова головуючим почав звертатися до нього, на зауваження головуючого судді припинити таку поведінку, не реагував, після попередження головуючого про відповідальність за неповагу до суду, продовжив висловлюватися на адресу головуючого про неповагу до останнього, розцінив такі дії ОСОБА_1 як неповагу до суду, яка виразилась у порушенні порядку під час судового засідання.

Дослідивши протокол судового засідання від 04 жовтня 2024 року та прослухавши технічний запис цього судового засідання апеляційним судом встановлено, що після оголошення судом вимог КПК України щодо поводження у залі судового засідання, ОСОБА_1 почав звертатися до головуючого з проханням задати питання, судом було відмовлено у наданні слова ОСОБА_1 , оскільки він не є учасником справи, попереджено останнього про порушення ним порядку під час судового засідання та за попереджено про відповідальність, передбачену за такі дії. ОСОБА_1 продовжив звертатися до головуючого, після чого суд видалився до нарадчої кімнати для вирішення питання про притянення до адміністративної відповідальності за ст. 185-3 КУпАП.

При цьому, о 14:21:05 суддя, повернувшись з нарадчої кімнати, оголосив повний текст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за відсутності останнього.

Міжнародний пакт про громадянські та політичні права 1966 року передбачає, що кожний має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому обвинувачення на ряд гарантій на основі повної рівності й, зокрема, бути засудженим у його присутності та захищати себе особисто або за допомогою обраного ним захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі, виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь - якого обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Існування процедури заочного провадження не викликає заперечень за умови, що при цьому дотримуються гарантії, які забезпечують права особи, закріплені Конвенцією (рішення у справах «Шомоді проти Італії» та «Медениця проти Швейцарії»).

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так, у справі «Сейдовіч проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі поінформованим про те що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя.

У рішенні у справі «Mattoccia v. Italy» від 25 липня 2000 року Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

У рішенні у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати окремим фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Враховуючи зазначене, суд при винесенні оскаржуваної постанови допустив порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, унаслідок чого порушив права ОСОБА_1 , а саме: право на участь під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та надання пояснень, які значною мірою могли би вплинути на прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, та зазначені порушення перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Отже, встановлені судом апеляційної інстанції фактичні дані в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині порушення його права на захист та справедливий судовий розгляд, необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Оскільки оскаржувана постанова суду підлягає безумовному скасуванню, суд апеляційної інстанції не входить до дослідження інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на користь останнього.

Таким чином, враховуючи істотне порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП закрити на підстав п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя