Справа № 132/3012/24
Провадження № 33/801/67/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Кулика Олександра Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді:

- за ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп..

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що в судовому засіданні він вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав з тієї підстави, що транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння він не керував, вживав алкоголь вже після залишення його на паркувальному майданчику та безпосередньо перед приїздом працівників поліції. Однак, його пояснення не були взяті до уваги. З відеозапису вбачається, що він стояв біля автомобіля і ним не керував. Він не заперечував щодо проведення огляду на стан сп`яніння та самого факту перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129969, складеного поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького РУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Віт Ю.М., 15 вересня 2024 року о 16 год. 30 хв. в м. Калинівка по вул. Машинобудівників 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-21043», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортним засобом постановою №66918429 від 23 вересня 2021 року, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (а.с.25).

Так, 03 лютого 2022 року головним державним виконавцем Калинівського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гузь Л.А. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, при примусовому виконанні виконавчого листа №132/2058/21, виданого 19 липня 2021 року Калинівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.29).

Вказаною постановою встановлено, що виконавче провадження №66918429 з примусового виконання вказано вище виконавчого листа відкрито 23 вересня 2021 року. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 31 січня 2022 року за період з 29 червня 2021 року по 31 січня 2022 року становить 32 523,38 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Таким чином, ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати у повному обсязі згідно судового наказу №132/2058/21, виданого 19 липня 2021 року (а.с.29).

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129986, складеного поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького РУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Віт Ю.М., 15 вересня 2024 року о 16 год. 30 хв. в м. Калинівка по вул. Машинобудівників 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-21043», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Drager, результат огляду - 1,95 ‰ (проміле). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Цифровий показник приладу «Drager Alcotest 7510» становить 1,95 ‰, що відображено у роздрукованих на папері показниках спеціального технічного засобу та зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6-7).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУПАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та надав їм правову оцінку.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а також склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння він не керував, а вживав алкоголь вже після залишення його на майданчику для паркування та безпосередньо перед приїздом поліцейських.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт її перебування в стані сп`яніння.

Апеляційний суд виходить з того, що у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №129969 та серії ЕПР1 №129986 від 15 вересня 2024 року ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо викладених у протоколах обставин, зокрема, щодо факту керування (чи не керування) ним транспортним засобом не зазначив. Не додані такі заперечення (пояснення) і до протоколів.

Дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського (портативного відеореєстратора) апеляційним судом встановлено, що на ньому дійсно не зафіксовано моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ..

Апеляційний суд бере до уваги той факт, що дійсно ОСОБА_1 зупинили не працівники патрульної поліції, а працівники слідчо-оперативної групи ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, які виконували завдання по виклику до екстреної служби «102» Національної поліції (щодо не здійснення розрахунку за пальне на АЗС Авантаж-7 та можливого перебування водія в стані алкогольного сп`яніння).

У матеріалах справи наявний рапорт начальника ЧЧ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Вуйка О. від 15 вересня 2024 року, у якому зазначено, що під час добового чергування в якості відповідального по ВП №1 Хмільницького РВП, спільно із слідчим СВ ВП №1 Хмільницького РВП старшим лейтенантом поліції Черешнюком О.С. та о/у СКП ВП №1 Хмільницького РВП майором поліції Гончаруком П.В. було здійснено реагування на повідомлення, що 15 вересня 2024 року о 15:21 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м. Калинівка, вулиця Незалежності, об 11 год 24 хв водій ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 не розрахувався за пальне на суму 500 грн на АЗС Авантаж 7, дані особи повторно приїхали, та відмовились розраховуватися. Даний водій ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Пошуковими заходами в м. Калинівка по вул. Машинобудівників було зупинено вище зазначений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який під час спілкування повідомив, що вживав алкогольні напої в с. Антонопіль спільно із ОСОБА_3 , після чого повернулись в м. Калинівка. З метою складення адміністративного протоколу на ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП було викликано екіпаж ББП УПП по обслуговуванню Хмільницького району ДПП «Юнкер-306» (а..с.4).

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд приймає цей рапорт, як доказ, оскільки він поданий працівником іншого підрозділу поліції, який не є зацікавленою особою.

З відео вбачається, що при спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 повідомляв поліцейським наступне: «Та перестаньте, ну так вийшло», а коли поліцейський повідомив останньому про можливість складення протоколу або за перебування в стані алкогольного сп`яніння, або за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 спитав: «Скажіть, як правильно зробити». У подальшому сказав: «Ви ж мене не зупиняли, я ж машину вже поставив, просто по нормальному хлопці, ви позбавляєте мене цього куска хліба (забравши права)…».

Вказані пояснення оцінюються апеляційним судом, як пояснення особи щодо небезпечності такого вчинку, відсутності негативних наслідків з намаганням викликати співчуття з боку працівників поліції, щоб останні не складали протокол, і ці пояснення не сприймають апеляційним судом, як заперечення щодо скоєного.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що мотиви апеляційної скарги в цій частині - це явне намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

У судовому засіданні при перегляді справи ОСОБА_1 вказував на багатьох свідків (друга ОСОБА_4 , побратимів та інших), які могли б підтвердити, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Однак, як встановлено, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заявляв клопотання про їх виклик до суду для допиту, як свідків.

Крім цього, про наявність цих свідків ОСОБА_1 не повідомляв при оформленні адміністративних матеріалів, що вбачається з відеозапису х бодікамер поліцейських.

Заявляючи вимоги про скасування постанови і за ч. 3 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 не наводить мотивів своєї незгоди із висновком суду першої інстанції в цій частині, що позбавляє суд апеляційної інстанції підтвердити чи спростувати позицію скаржника щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до відповідальності за цією статтею.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало