ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/8/25 Справа № 208/5515/23 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мушика В.Л. на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року 12 травня 2023 року о 02:10 годині в районі будинку № 4 по вул. Бурхана у м. Кам`янське Дніпропетровській області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Черрі Тіго», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння медичне обстеження у медичному закладі та на місці, на що водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, проте вказані вимоги закону працівниками поліції було порушено, що залишилося поза увагою суду першої інстанції, а отже у матеріалах справи відсутні докази того, що водій порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Наголошує на тому, що надані докази не доводять поза розумним сумнівом вину водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України. Вказує на те, що у матеріалах справи наявний диск із відеозаписом, разом з тим у протоколі не зазначено, яким саме технічним пристроєм фіксувалася вказана подія. Вказує про те, що водію не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини зупинення провадження по справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 355 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Разом з тим, у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження у справах за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Суд вважає, що в даному випадку може бути застосована аналогія найбільш близької галузі права кримінального процесуального права, що наведена у ст. 335 КПК України. Дана норма містить порядок зупинення розгляду кримінального провадження у разі мобілізації обвинуваченого.

Дана процедура застосовується у зв`язку з тим, що правовий статус обвинуваченого передбачає більш ширше коло обмежень, що покладаються на особу, в тому числі обмеження щодо подання документів, перебування в певній місцевості, тощо. Дані обов`язки унеможливлюють перебування обвинуваченого одночасно на військовій службі та виконання покладених на нього обов`язків.

Однак, враховуючи положення КУпАП, а саме ст.ст. 270, 271, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в суді має право представляти захисник або представник такої особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до наданих суду матеріалів справи Стрелец М.А. має представника Мушика В.Л., який вправі представляти його інтереси та безпосередньо приймати участь у судовому засіданні.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним відновити апеляційне провадження, оскільки апеляційну скаргу подано представником, який і бере безпосередню участь в даному судовому засіданні, доказів того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазнає вищевказаних обмежень, а саме позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи чи брати учать в судових засіданнях, не надано, а тому застосування даного правового інституту за аналогією права не допускається.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не передбачена.

За таких підстав, враховуючи, що положеннями КУпАП не передбачено процедуру зупинення провадження за наведених представником обставин, вважаю необхідним відмовити у задоволенні даного клопотання та розглянути справу по суті заявлених апеляційних вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; відеозаписом з бодікамери поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи захисника стосовно того, що у матеріалах справи відсутні докази того, що водій порушив вимоги п.2.5 ПДР України, спростовуються відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 самостійно повідомив працівників поліції про те, що зранку вживав алкогольні напої.

Вказаним відеозаписом також спростовуються твердження захисника про те, що водію не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме технічним пристроєм фіксувалася вказана подія, оскільки спростовується самим протоколом, у якому вказано, що подія була зафіксована на бодікамеру ДМ 4647.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мушика В.Л. залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот