ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/50/25 Справа № 243/6672/24 Суддя у 1-й інстанції - Воронков Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Гур`єва В.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.), стягнуто судовий збір, -

в с т а н о в и л а :

постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 08.08.2024 року о 12 годині 35 хвилин, в с. Никанорівка Краматорського району по вул. Центральна, 8, водій ОСОБА_1 керував трактором МТЗ - 55 н/з НОМЕР_1 тк та не дотримуючись безпечного інтервалу на дорозі, скоїв зіткнення з автомобілем Land Rover, н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль та трактор отримали механічні пошкодження та водіям заподіяні матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Гур`єв В.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 . Так, приймаючи рішення, місцевим судом не враховано, що ширина дороги в місці зіткнення, згідно зі схемою ДТП складає 2,7 метра, а ширина трактора, яким керував ОСОБА_1 , більше двох метрів, і тому здійснюючи рух в правій полосі він займає більш ніж половину дороги, дорога на місці зіткнення маж заокруглення, а водій ОСОБА_2 виїхав назустріч з перевищенням швидкості руху, тому у водія ОСОБА_1 не було часу з`їхати на узбіччя та уникнути зіткнення.

Вказує, що суд безпідставно, як на доказ вини ОСОБА_1 посилається на пошкодження автомобілів, при цьому матеріали справи не містять такої фототаблиці.

Про дату, час та місце розгляду учасники справи повідомлені належним чином. Від захисника адвоката Гур`єва В.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Всебічно розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано.

Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, апеляційний суд приходить до переконання, що зазначена справа, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК України, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та їх захисників (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій - важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

З урахуванням викладеного, особа, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення (за аналогією з КПК України), має право на власний розсуд формувати лінію свого захисту. Показання правопорушника (обвинуваченого) є не лише джерелом доказів, а й засобом захисту ним своїх інтересів, вони мають бути ретельно перевірені й оцінені судом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили для суду.

Суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 в настанні ДТП послався на протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 109292 від 08.08.2024 року, схему наслідків ДТП від 08.08.2024 року.

Крім того, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції водій Land Rover, н/з НОМЕР_2 ОСОБА_2 пояснив, що він 08.08.2024 року о 12 годині 35 хвилин рухався в межах населеного пункту Никанорівка Донецької області з допустимою швидкістю та з урахуванням ширини дорожнього полотна. Побачив, що йому на зустріч рухається трактор, він знизив швидкість автомобіля та перемістився на узбіччя, однак, коли обидва транспортні засоби порівнялись, трактор неочікувано здійснив об`їзд ями рухом вліво, в наслідок чого зіткнувся з його транспортним засобом. Також вказав, що ширина узбіччя дозволяла без перешкод роз`їхатися транспортним засобам, а тому, ДТП сталося виключно з вини ОСОБА_1 .

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 13.1 ПДР України визначає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Виходячи з досліджених доказів, зокрема схеми ДТП, пояснень ОСОБА_2 та письмових пояснень ОСОБА_1 відповідно до яких рухаючись по дорозі, об`їхав яму, при цьому виїхав на зустрічну полосу руху, не побачив з-за повороту, що на зустрічній полосі руху швидко рухається автомобіль, поза розумним сумнівом встановлено порушення водієм ОСОБА_1 інкримінованих вимог ПДР України, що потягло настання ДТП.

Твердження апеляційної скарги, що водій ОСОБА_2 порушив ПДР України та перевищив швидкість руху, не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 та дії ОСОБА_2 в цій частині не є предметом даного судового розгляду. При цьому, апеляційний суд зауважує, що незалежно від швидкості руху останнього, водій ОСОБА_1 мав дотримуватись інтервалу руху, тим паче будучі обізнаним про габарити транспортного засобу, яким він керує. Отже, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, що стало наслідком настання ДТП.

Доводи захисника адвоката Гур`єва В.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що місцевий суд безпідставно мотивував своє рішення про винність ОСОБА_1 наявними ушкодженнями автомобілів без наявності в матеріалах справи фото доказів, є надуманими, оскільки місцевий суд у своєму рішенні не посилався на наявність ушкоджень транспортних засобів, як на доказ вини ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні всі обов`язкові ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Будь яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.

На підставі викладеного та керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката Гур`єва В.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2024 року, щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина СВІЯГІНА