Справа № 305/4641/24
Номер провадження № 3/305/3330/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., при секретарі Шемота М.І., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 08 листопада 2024 року, о 23 годині 15 хвилин, в смт. Ясіня по вул. Миру, Рахівського району, Закарпатської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, заслизені очі, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , був відсторонений. Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, заперечував проти обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, ствердив, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, мав для цього дві години відведеного часу, спочатку чекав свою матір, у присутності якої хотів проходити медичний огляд, потім телефонував адвокату.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Винник Ю.Г. в судовому засіданні просив справу відносно ОСОБА_1 закрити на підстві п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що обставини щодо суті вчиненого правопорушення, викладені працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення та інших адміністративних матеріалах є непереконливими, суперечливими, і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи і не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Єдиним передбаченим законом способом фіксації правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст.ст.254, 256 КУпАП та нормах наказу МВС від 07.11.2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція).Відповідно до вимог п.п. 1-2 розділу ІІ «Інструкції» оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху складається відповідно до ст.254 КУпАП, до протоколу долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, зі змісту переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, долучених до матеріалів справи на диску, не вбачається, що вони повністю відображають всі обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення та оголошення його змісту ОСОБА_1 , на відеозапису взагалі відсутні відомості про складання відповідних документів (акту огляду або висновку лікаря, передбачених Інструкцією) щодо фіксації відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання направлення на огляд в закладі охорони здоров`я. Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженим Постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. № 1103, нормами Розділу Х «Інструкції», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130». Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до ч.4, 5 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. При цьому, з рапорту працівника поліції Куцина П.М. вбачається, що в період з 08.11.2024 року по 09.11.2024, в смт. Ясіня по вул. Миру о 23 год.15 хв. в ході спілкування із водієм ОСОБА_1 в останнього були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах з ротової порожнини, заслизені очі, поведінка, що не відповідає обстановці та прийнявши до уваги вищенаведене попередньо зупиненому водієві автомобіля марки Фольксваген Пассат (Volkswagen Passat) з д.нз. НОМЕР_1 було запропоновано пройти медичне освідчення на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснено вимоги пунктів 2.5 ПДР та 2.9А ПДР України. Після роз`яснення змісту та вимог п.2.5 ПДР та 2.9А ПДР України - водій ОСОБА_1 забажав пройти медичне освідчення та визначення ступеня алкогольного сп`яніння у Рахівській районній лікарні, що було зафіксовано на відеозапис. В подальшому в приміщенні Рахівської районної лікарні ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився та почав вживати активних та пасивних дій щодо уникнення від проходження відповідного огляду. Вищезгаданому громадянину (водієві) ОСОБА_1 , достатньо було роз`яснено зміст всіх його Конституційних прав та надано можливість ними скористатися, однак ОСОБА_1 , всіляко намагався огляд на стан алкогольного сп`яніння не пройти та його уникнути. Враховуючи все вищенаведене та прийняти до уваги те, що ОСОБА_1 , керував ТЗ марки Фольксваген Пассат (Volkswagen Passat) з зареєстрованим номером НОМЕР_1 і останньому було достатньо роз`яснено вимоги чинного законодавства, відносно ОСОБА_1 , було оформлено відповідний адміністративний матеріали, а саме протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП та постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген Пассат (Volkswagen Passat) з зареєстрованим номером НОМЕР_1 без реєстраційного документу на вказаний автомобіль, що є порушенням пункту 2.1 б ПДР України. З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що в ніч з 08.11.2024 на 09.11.2024 працівниками поліції Рахівського РВП їм запропоновано бути присутніми під час того, як мав проводитися огляд на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , однак вони були присутні на приймальному відділені Рахівського РЛ тільки в коридорі, тому вони не могли бачити факт відмови ОСОБА_1 від огляду в присутності лікаря, який мав би проводити цей огляд. Відповідно до вимог п.16, п.17, п.20, п.21 Розділу ІІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5). Таким чином, незважаючи, що ОСОБА_1 , був доставлений до медичного закладу для проходження медичного огляду з метою виявлення у нього стану алкогольного спяніння, був доставлений в кабінеті лікаря за направленням (додаток 8), однак висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , з метою виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння (додаток 4) не складався та не видався ні йому, ні поліцейським, і відповідно відсутній в матеріалах справи. Згідно п.6 Розділу Х «Інструкції», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Однак, у протоколі серії ЕПР1 № 169438 від 09.11.2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не зазначено про дії водія ОСОБА_1 щодо його ухилення від огляду з метою виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння як в закладі охорони здоров`я, так і на місці вчинення правопорушення з використанням спеціальних технічних засобів. Нормами пунктів 4-5 Наказу МВС від 18.12.2018 №1026 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Переглядом відеозаписів на шести файлах в судовому засіданні встановлено, що на відеозаписі поведінка водія ОСОБА_1 цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно, відеозаписи неповні, не відображають всіх обставин, зокрема: - Відеозапис починається о 23 год. 15 хв., 08.11.2024 та зупиняється о 23 год. 27 хв. 08.11.2024 в смт. Ясіня; - Відеозапис відновлено о 00 год. 04 хв., 09.11.2024 та зупиняється о 00 год. 39 хв. 09.11.2024 в м. Рахів; - Відеозапис відновлено о 02 год. 09 хв., 09.11.2024 в службовому приміщенні поліції в смт. Ясіня; - На відеозаписі немає моменту зупинки транспортного засобу; - На відеозаписі немає даних про оформлення направлення (додаток 8) на проходження огляду в медичному закладі; - На відеозаписі немає даних про надання письмових пояснень свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно вимог ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням норм складання протоколу, тому згідно ч.5 ст.266 КУпАП даний протокол не міг бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Окрім цього, в матеріалах справи №305/4641/24 наявний оригінал протоколу серії серії ЕПР1 № 169438 від 09.11.2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , у п.9 якого зазначено, що ОСОБА_1 , відмовився від отримання копії протоколу, який за вих. №12342 від 11.11.2024 був нібито направлений ОСОБА_1 , однак до цього часу засобами поштового зв`язку копію цього протоколу не вручено. Складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення. Відповідно, уповноваженими особами Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області не дотримано правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169438 від 09.11.2024, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні, тощо. Таким чином, копія протоколу серії ЕПР1 № 169438 від 09.11.2024 до цього часу не вручена, не направлена рекомендованим листом ОСОБА_1 , як особі, якій пред`явлено обвинувачення, що свідчить про те, що до цього часу ОСОБА_1 не пред`явлено обвинувачення, тому суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд не може змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол не може бути доказом вини правопорушника, хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак це є порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини. Суд не має процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення водію копії протоколу про правопорушення. Суд має розцінювати це як істотне порушення водія права на захист, оскільки ОСОБА_1 фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст.. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції. (Правова позиція викладена у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 06.04.23 у справі № 345/792/23: «Відсутність даних про вручення водію копії протоколу про правопорушення за ст.130 КУпАП унеможливлює притягнення водія до відповідальності, оскільки у суду немає процесуально-правових підстав для відхилення доводів про недоведеність вини». Окремо слід звернути увагу про неможливість позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами через закінчення терміну дії його посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В», оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення термін дії посвідчення з 21.09.2021 р. по 21.09.2023 р. вже сплинув. Відтак, відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного суду від 05.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його немає. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.02.2022 у справі №305/95/22, яка оскаржувалася в апеляційному порядку і набрала законної сили 23.05.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також, враховуючи викладене працівниками поліції щодо ОСОБА_1 не виносилася постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, або не пред`явила електронне посвідчення водія. Аналогічно щодо ОСОБА_1 не виносилася постанова за ч.2 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Таким чином, на даний час термін дії такого права у ОСОБА_1 закінчився і не продовжений, тобто у нього взагалі немає такого права, а відповідно не можна позбавити людину того, чого у неї немає. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган чи посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи витребувано необхідні додаткові матеріали. Оскільки, поза всяким сумнівом не встановлено належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і як наслідок, в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , письмове клопотання про закриття провадження у справі адвоката Винника Ю.Г., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП надано: рапорт інспектора СРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області П. Куцина; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно ОСОБА_1 від 09.11.2024; письмові пояснення ОСОБА_2 від 08.11.2024; фотосвітлина; СD-диск; копія протоколу про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3439834 від 09.11.2024, по ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до якої на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., а також, документи що посвідчують особу ОСОБА_1 .

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно ОСОБА_1 від 09.11.2024, він відмовився від проходження огляду.

Переглядом фотосвітлини вбачається, що на ній зображено автомобіль марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надав наступні пояснення.

Так, з 08.11.2024 по 09.11.2024, він перебував у складі добового наряду, між 10 і 20 хвилинами 23 години, 08.11.2024, в смт. Ясіня, в ценитрі, біля мосту, він запинив транспортний засіб сірого кольору за те, що на ньому не горіла лампа ближнього світла, водій зупинився, він повідомив водія про вимоги ст.40 ЗУ "Про поліцію", представився, тобто назвав своє прізвище, ім`я, по батькові, повідомив причину зупинки. На що водій пред`явив посвідчення водія у додатку дія. Реєстраційні документи на транспортний засіб і водія були відсутні, під час спілкування водій нервувався, і він почув характерний запах алкоголю від водія. У той момент коли він шукав реєстраційні документи, у авто побачив пиво. Водій повідомив, що пиво пив його друг, але на момент зупинки у авто він був один. Було запропоновано пройти медичне освідчення у Рахівській районній лікарні, водій погодився. Однак по прибуттю у лікарню, відмовився від проходження. Спочатку заявив, що бажає мати адвоката, на його телефонні дзвінки ніхто з адвокатів не прибув до лікарні, водій відмовлявся проходити медичне освідчення за допомогою Драгера, така відмова тривала близько 40-50 хвилин, у приміщенні лікарні. У результаті було прийнято рішення про складання протоколу. У лікарні вночі було не так багато людей. Він запросив жінку з с. Богдан та чоловіка з м. Рахів, щоб вони засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. На запитання адвоката, відповів, що автомобіль рухався, однак на відео цього моменту немає. Посвідчення водія йому пред`явлено у дії, воно було дійсне до 21 вересня 2023 року. На місці зупинки водія не мали Драгеру, тому і запропонували пройти освідчення у Рахівській лікарні, на що водій погодився. Відео не повне через технічні можливості. З приводу направлення, не готовий відповісти. Лікар, який засвідчував відмову водія від проходження огляду, записав у книжку направлення, після чого водій почав вчиняти пасивні дії, висновок не складався. Протокол було складено у приміщенні поліцейської станції, водій відмовився отримувати копію постанови.

На CD-диску, долученому працівниками поліції до матеріалів справи, знаходяться 6 файлів з відеозаписами.

З відеозапису №1 вбачається, що працівник поліції ОСОБА_4 , підходить до автомобіля «Wolkswagen Passat», з державним номерним знаком НОМЕР_1 ., з якого виходить ОСОБА_1 та просить пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Крім того, повідомив ОСОБА_1 , про порушення правил ПДР а саме: керування транспортного засобу з непрацюючою лівою фарою в темну пору доби в режимі ближнього світла. В ході перевірки документів ОСОБА_1 , надано прострочений страховий поліс, реєстраційних документів на транспортний засіб при собі не мав, оскільки автомобіль йому не належить.

Переглядом відеозапису №2 встановлено наступне. Працівник поліції ОСОБА_4 , перевіряє в реєстрі наявність водійського посвідчиння та задає питання ОСОБА_1 , « Протягом доби вживали алкогольні напої»? ОСОБА_1 відповідає, «вчора». «Чи готові в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння»? ОСОБА_1 відповідає «а для чого»? Працівник поліції ОСОБА_4 , вказує ОСОБА_1 , що в нього наявні характерні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: заслизені очі, має поведінку, що не відповідає обстановці, а також присутній запах алкоголю при спілкуванні. Крім того, в автомобілі було виявлено пиво. ОСОБА_4 , повторно, запитує «чи готовий ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння»? ОСОБА_1 , відповідає, що «готовий пройти огляд», закриває своє авто, після чого сідає в авто патрульної поліції.

З відео №3 вбачається, що вони заходяться на території Рахівської районної лікарні.

На відеозаписі №4, видно ОСОБА_1 , який сидить в приміщенні лікарні, в якому присутні працівники поліції та медичні працівники лікарні. ОСОБА_4 роз`яснює підстави на яких було зупинено ОСОБА_1 . Після чого, на пропозицію медичного працівника, пройти медичний огляд ОСОБА_1 відповідає: «Непогоджуюся, як ся маю погоджувати, на яких підставах» (00:17:08 секунда відеозапису), працівник поліції ОСОБА_4 , вказує ОСОБА_1 , що він на місці не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В лікарні ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Неодногоразово задає питання працівникам поліції про підстави зупинення працівниками поліції. Працівники поліції декілька разів пояснили йому підстави зупинення. Після чого, ОСОБА_1 , зателефонували. ОСОБА_1 , вийшов на коридор, щоб зателефонувати адвокату. Декілька разів розмовляв по телефону з невідомими особами. В коридорі працівники поліції, вчергове, запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, однак останній сказав, що зараз пройде та продовжив стояти в коридорі лікарні.

Переглядом відеозапису №5, видно, що ОСОБА_1 , проходить в кабінет до лікаря. Лікар запитує у ОСОБА_1 чи буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній відповідає, що хоче ще зачекати. Після чого працівник поліції вийшов на коридор, щоб відібрати пояснення очевидців події відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Як вбачається з досліджених відеозаписів ОСОБА_1 всіляко ухиляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, надає протилежні відповіді на одні й ті самі запитання або не дає відповіді взагалі.

На відеозаписі №6 працівник поліції виносить постанову та роз`яснює підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, а також роз`яснює процедуру оскарження. Після чого ОСОБА_5 підтверджує свій номер телефону. Працівник поліції запитує ОСОБА_1 чи він буде надавати пояснення йому чи буде надавати пояснення в суді та п ідписує постанову. При цьому, ОСОБА_1 , повідомив що пояснення не буде надавати. 02:15:49 працівник поліції ОСОБА_4 , пропонує отримати постанову винесені відносно ОСОБА_1 , йому особисто. Однак ОСОБА_1 , відмовився від вручення та просив надіслати йому постанову поштою на його адресу.

З письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що в ніч з 08.11.2024 на 09.11.2024, вони були присутні у приміщенні приймального відділення Рахівської РЛ, і були запрошені працівниками поліції, були очевидцями того, що на пропозицію лікаря ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ході судового розгляду матеріалів адвокат Винник Ю.Г. заявляв клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання для їх допиту.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання призначене на 27.12.2024 не з`явилися. Після чого, адвокат Винник Ю.Г. не наполягав на повторному виклику свідків у судове засідання та їх допиті.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається з пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що вказані докази повністю узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними та достатніми, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду даних адміністративних матеріалів.

Зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами та показаннями свідків доведено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується, зокрема, відеозаписом та показаннями свідків, отже вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з вищезазначеним, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Винника Ю.Г. про закриття справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 та направлення до Рахівського РВ ГУНП Закарпатської області для належного оформлення за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що відео є нарізаним та постійно преривається, то цей факт не спростовує вищезазначених висновків суду про вину ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні. Суд звертає увагу, що на відео при відмові ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння були присутні поняті. Також, як зазначалось вище, свідки не були присутні на місці зупинення транспортного засобу, а є свідками саме відмови ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду.

Щодо застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, слід зазначити наступне.

КУпАП не містить норми, що визначають правила накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на осіб, які вже позбавлені такого права або взагалі його не мали, тому в даному випадку слід застосувати аналогію права.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне застосувати правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 04.09.2023 у справі №702/301/20, згідно якої норми Загальної частини КК, ні статті 286, 286-1 КК України, не містять жодних застережень чи умов застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами,затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, об`єднана палата вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК України, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання, передбаченій ч.2 ст.50 КК. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортустворюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення неюправил дорожнього рухув майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у видіпозбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286,286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Як висновок, об`єднана палата зазначила, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює, окрім накладення штрафу, також безальтернативне адміністративне стягнення на водіїв у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за своєю суттю відноситься до категорії грубих порушень користування правом керування транспортними засобами.

Отже, вищеокреслені норми КУпАП не містять жодних застережень чи умов застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у водія посвідчення водія на керування транспортними засобами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням наведеного, вважаю, що у відношенні ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік. Таке покарання, в даному випадку, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 .

Згідно ч.4 ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

У зв`язку з наведеним, з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути судовий збір в сумі 605 (шістсот п?ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п?ять) гривень 60 копійок, за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір": отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄРДПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307, ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду підлягає негайному виконанню, після набрання законної сили.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк