Справа № 946/9920/24
Провадження № 3/946/75/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 січня 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 року до суду з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №193392 від 10.02.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Так, судом встановлено, що 10.12.2024 року о 16 годині 45 хвилин в м. Ізмаїл, пр. Миру, 16-а, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NISSAN ROGUE, державний номерний знак НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофора не надала перевагу у русі транспортному засобу HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого сталося зіткнення, авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.6. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Міркун С.М. у судовому засіданні заперечували проти протоколу, посилаючись на мотиви, які викладені у письмових запереченнях ОСОБА_1 , де зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NISSAN ROGUE, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по проспекту Миру з боку залізничного вокзалу в напрямку площі Миру на перехресті з вулицею Івана Франка виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора та мала намір здійснити поворот ліворуч, завершуючи рух вже на жовтий сигнал світлофора. Коли повертала ліворуч на перехрестя на великій швидкості на жовтий (забороняючий) сигнал світлофора по правій зустрічній смузі руху виїхав автомобіль HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого сталося зіткнення, а автомобілі були пошкоджені. В лівій смузі руху в попутному автомобілю HYUNDAI SONATA державний, номерний знак НОМЕР_2 , напрямку стояв великий позашляховик AUDI НОМЕР_3 , а за ним ще один позашляховик, які також виїхали на перехрестя на зелений сигнал світлофора, стояли та пропускали її, щоб також повернути ліворуч на вул. Івана Франка, тому за вона ними не могла побачити автомобіль, що рухався по правій смузі руху на забороняючий сигнал світлофора. Посилається на порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 8.10 та 16.3 ПДР України. Як видно з відео файлу SkyNet_chl8_4720_5244.mp4 о 16:49:31 автомобіль Nissan виїхав на перехрестя (перетнув стоп-лінію) на зелений сигнал світлофора та на момент включення жовтого сигналу знаходився на пішохідному переході (перехресті), тобто в подальшому водій автомобіля повинен був керуватися п. 16.8 ПДР України. Як видно на відео файлі V.9.4_Myru_Franko_2024_12_10_16_48_36.mp4 о 16:49:35 автомобіль HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , проїжджав дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) при включеному жовтому (забороняючому) сигналі світлофора. Як видно на відео файлі MiraFrankol_S4001_E5000.mp4 09:32 автомобіль HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час ввімкнення жовтого сигналу світлофора знаходився за декілька метрів від стоп-лінії та ще не переринав її, тому повинен був керуватися п.п. 8.10 та 16.3 ПДР України, зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) при включеному жовтому (забороняючому) сигналі світлофора. В діях ОСОБА_1 не вбачається порушення пункту 16.6 ПДР України, оскільки водій автомобіля HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був зупинитися перед стоп-лінією та пропустити автомобіль NISSAN ROGUE, державний номерний знак НОМЕР_1 , який завершував виїзд з перехрестя. На підставі викладеного просили закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до п 16.6. ПДР, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд звертає увагу, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Слід також зазначити, що відео-фіксація правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є об`єктивним доказом у справі, оскільки виключає суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи й здійснюється ним відповідно ст. 251 КУпАП, ст. 30, 40 Закону України «Про національну поліцію», та надає можливість суду об`єктивно встановити всі обставини у справі.

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, як кожний окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібрані в справі докази відображають обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються між собою і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи, тобто є належними, допустимими і достатніми для підстав вважати, що 10.12.2024 року о 16 годині 45 хвилин в м. Ізмаїл, пр. Миру, 16-а, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NISSAN ROGUE, державний номерний знак НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофора не надала перевагу у русі транспортному засобу HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого сталося зіткнення, тобто порушила вимоги п. 16.6. ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Всупереч доводам, зазначеним в письмових запереченнях та підтриманих у судовому засіданні сторонами, які в цілому зводяться до того, що ОСОБА_1 діяла відповідно до вимог ПДР, а порушення ПДР було допущено водієм ОСОБА_3 , суд констатує, що наявні в матеріалах справи докази, надають суду можливість встановити обставини події за участі ОСОБА_1 по суті інкримінованого їй правопорушення, що узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та не суперечать йому.

Не спростовують інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення доводи про те, що в лівій смузі руху в попутному автомобілю HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , напрямку стояв великий позашляховик AUDI НОМЕР_3 , а за ним ще один позашляховик, які також виїхали на перехрестя на зелений сигнал світлофора та стояли там, щоб також повернути ліворуч на вул. Івана Франка, тому за ними вона не могла побачити автомобіль, що рухався по правій смузі руху на забороняючий сигнал світлофора, оскільки відповідно до вимог п. 16.5. ПДР, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід, що в свою чергу підлягає застосуванню і у разі ввімкнення сигналу світлофора, у тому числі жовтого, який забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, ОСОБА_1 була зобов`язана дати дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , що завершував рух через перехрестя. Наявність інших транспортних засобів, які можливо могли перешкодити ОСОБА_1 в обзорі, не виправдовує її та такі дії не відповідають вимогам п. 2.3. б ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; та не звільняють її від визначеного вище обов`язку, передбаченого п. 16.5. ПДР.

Тобто, всупереч викладеним доводам, суд констатує, що доказам по справі надано належну та об`єктивну оцінку, та твердження правопорушника про те, що в її діях відсутніх склад інкримінованого їй правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи суду не надані, а наведені не спростовують обставини, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, оскільки зведені лише до незгоди з обставинами, викладеними в протоколі без наведення будь-яких додаткових обставин.

Той факт, що в діях іншого учасника ДТП також можуть бути певні порушення ПДР не свідчать про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між порушеннями, допущеними ОСОБА_1 та вчиненим ДТП, а цей зв`язок в свою чергу належним чином доведений матеріалами справи.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 124 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яку він висловив в письмових запереченнях, та процесуальна поведінка такої особи, пов`язана з наданням нею пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами та не узгоджуються з дійсними обставинами справи, а отже розцінюються судом, як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення.

Більш того, судом також береться до уваги письмові пояснення ОСОБА_2 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно яким, останній зазначив, що він здійснив перетин перехрестя на зелений сигнал світлофора та ОСОБА_1 не надала йому переваги у русі, в результаті чого сталось зіткнення.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що призвело до отримання механічних пошкоджень транспортних засобів, також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №193392 від 10.12.2024 року, схемою місця ДТП від 10.12.2024 року, письмовими поясненнями наявними в матеріалами справи, відеозаписами та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що вона вчинила грубе правопорушення.

Обставини, які відповідно за ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень необхідним та достатнім є накладення на неї адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, оскільки суд вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,6080 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 10.01.2025 року.

Суддя: А.С. Адамов