Справа № 302/8/25 Провадження № 3/302/23/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, фізична особа-підприємець, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14 грудня 2024 року близько 10 год 50 хв в АДРЕСА_2 в кафе-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснювала торгівлю вином домашнього виробництва «Алкогольним» в кількості 13,5 літри, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 3 статті 156 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечила фактичні обставини вчиненого правопорушення, не визнала свою вину та пояснила, що вона зареєстрована як фізична особа підприємець та здійснює свою підприємницьку діяльність в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_3 , про що подала Виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тому вважає, що вона здійснює торгівлі в не забороненому місці. Також пояснила, що вино знаходилося в неї не для продажу, а для власних потреб.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 3 ст.156 КУпАП визначає відповідальність особи за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що ч.3 ст.156 КУпАП є бланкетною нормою і відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів та при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма Закону порушена.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретну норму Закону України, яку порушила ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколі зазначено точне місце торгівлі ОСОБА_1 , а саме: в АДРЕСА_2 в кафе-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та до матеріалів справи не долучено доказів, що в даному приміщенні заборонено здійснювати торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями. Натомість існування заборони здійснення торгівлі алкогольними напоями за вказаною адресою спростовується ліцензією на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер: 2401808, дата реєстрації 19.06.2024, термін дії: з 01.07.2024 до 01.07.2025, видана суб`єкту господарювання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , адреса місця торгівлі: АДРЕСА_3 , кафе «Едельвейс».

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульована об`єктивна сторона правопорушення, не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відсутні дані щодо особи, яка придбала у ОСОБА_1 алкогольний напій, не зафіксовано факту продажу та одержання грошей (виручки), яка відповідно до санкції ч.3 ст.156 КУпАП повинна бути конфіскована у разі визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Отже, у протоколі відносно ОСОБА_1 не зазначено і до нього не додано жодних доказів, які б підтверджували, що в зазначений день, час та місце ОСОБА_1 здійснювала торгівлю вином у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, враховуючи при цьому, що торгівля - це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

Суд вважає, що сам по собі факт виявлення у ОСОБА_1 вина і його вилучення працівниками поліції не свідчить про здійснення роздрібної торгівлі ним.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи не зазначено, який вміст етилового спирту у рідині, яку продавала ОСОБА_1 , і чи відноситься дана рідина до алкогольних чи слабоалкогольних напоїв.

Жодних інших доказів до матеріалів справи не долучено.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Відповідно до положень ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зауважує, що під час розгляду цієї справи не було встановлено факту продажу ОСОБА_1 домашнього вина. Більше того, для утворення складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП недостатнім є встановлення факту продажу алкоголю, позаяк для відповідної кваліфікації дій особи необхідною є така ознака його об`єктивної сторони, як місце вчинення правопорушення, яким відповідно до диспозиції статті можуть бути: 1) з рук; 2) з лотків; 3) у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Продаж алкогольних напоїв в закладі торгівлі, яке вказано в ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями виключає склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що при оформленні матеріалів справи не дотримано вимог Закону, не сформульовано склад адміністративного правопорушення за яким щодо ОСОБА_1 було складено протокол, у зв`язку із чим він не може бути взятий за основу доведеності вини останньої, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не може виходити за межі наданих йому повноважень, оскільки відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Таким чином, вилучені у ОСОБА_1 предмети (вино домашнього виробництва), які були залишені на зберіганні під розписку ОСОБА_1 слід залишити ОСОБА_1 .

Керуючись ст.156 ч.3, 247 п.1 ч.1, 251, 252, 256, 265, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучені предмети, а саме: десять пляшок «вина домашнього виробництва» загальним об`ємом 13.5 (тринадцять з половиною) літрів, які були залишені на зберіганні ОСОБА_1 , згідно розписки від 14.12.2024 повернути за належністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.І. Повідайчик