Справа № 750/7215/24
Провадження №3/750/3/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Похилька С.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 19.05.2024 о 05:12 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Перемоги, 107, керував автомобілем OPEL Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер ARMF-0271, проба позитивна 1,64% проміле, на місці зупинки, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення йому рекомендованих листів 05.06.2024, 27.06.2024, 18.07.2024, 18.09.2024, 24.10.2024 та 17.12.2024, про виклик в судові засідання, призначені на 27.06.2024 о 09:30 год., 18.07.2024 о 09:20 год., 18.09.2024 о 09:10 год., 23.10.2024 о 09:00 год., 17.12.2024 о 09:30 год. та 10.01.2025 о 09:00 год., відповідно. Рекомендовані листи про виклик в судові засідання, призначені на 27.06.2024 о 09:30 год., 18.07.2024 о 09:20 год., 18.09.2024 о 09:10 год., 23.10.2024 о 09:00 год. були отримані, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, тоді як від отримання повісток про виклик в судові засідання, призначені на 17.12.2024 о 09:30 год. та 10.01.2025 о 09:00 год. останній ухилився. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи, призначеної на 10.01.2025 о 09:00 год., від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник Похилько С.М. був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, долученого до протоколу, що підтверджується розпискою останнього.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участі її захисника адвоката Похилька С.М., проти чого заперечень від захисника не надійшло.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі в зв`язку з тим, що було порушено процедуру освідування, передбачену ст. 266 КУпАП, водію не було названо ознак сп`яніння, а одразу запропоновано пройти огляд. Після двох продуттів ОСОБА_1 приладу Драгер, такий не спрацював, після чого у ОСОБА_1 виникли сумніви щодо даного приладу і він запропонував пройти такий у лікарні, однак на прохання водія пройти огляд у лікарні йому було відмовлено. Після продуття приладу втретє такий показав позитивний результат, однак він ставить під сумнів такий, оскільки водію відмовлено було у проходженні огляду у лікаря. Крім того, водію не було взагалі названо причину зупинки, жодних правил дорожнього руху ним не порушено, а вказана у рапорті причина зупинки як то «анонімне повідомлення інформації від невідомої особи» не підтверджена відповіддю на запит захисника, які він долучив до письмових пояснень у справі, а тому враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у справі №686/11314/17 від 15.03.2029, зупинка ОСОБА_1 є неправомірною, в зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції той не повинен був виконувати, всі складені процесуальні документи в такому випадку не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Також вказав на розбіжності у часі на відеозаписі та фактично зазначеному часі зупинки водія, та на відсутність підпису ОСОБА_1 в акті огляду.

Заслухавши доводи захисника Похилька С.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі «Інструкція».

Згідно п.6 розділу І «Інструкції» огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї «Інструкції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 «Інструкції» ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Також, відповідно до «Інструкції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І «Інструкції»).

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ «Інструкції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Посилання захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби.

Стосовно посилання захисника на відсутність підпису ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, суд такі не бере до уваги, оскільки підпис останнього міститься, але нижче відповідної графи.

Щодо тверджень захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 о 05 год. 12 хв. 19 травня 2024 року по пр. Перемоги, 107, в м. Чернігові керував транспортним засобом у стані сп`яніння, тоді як з відеозапису, долученого до протоколу слідує, що спілкування з водієм фактично починається о 05 год. 16 хв., коли поліцейський підходить до водія, суд зазначає, що це є виключно технічною розбіжністю між часом, встановленим на відеореєстраторі службового автомобіля і нагрудними камерами працівників поліції, і жодним чином не ставить під сумнів достовірність керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскілки на відеозаписі зафіксовано як службовий автомобіль працівників поліції рухається за автомобілем OPEL Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Перемоги в м. Чернігові.

Разом з тим, суд погоджується з доводами захисника, викладеними ним у письмових поясненнях, і які були підтримані останнім під час судового розгляду, а також підтверджуються даними відеозапису, долученого до протоколу, який було відтворено в судовому засіданні, стосовно порушення поліцейськими процедури проведення огляду на виявлення стану сп`яніння особи.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП та постанови КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Постанова) встановлено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Також, відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Однак, як слідує з переглянутого відеозапису, після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , поліцейські просять у водія документи, а потім питають чи не вживав він алкоголь. Коли отримують негативну відповідь, одразу пропонують тому пройти огляд на визначення стану сп`яніння, і так наче поміж іншим, лише потім, поліцейський каже водію, що у нього «скляні очі, наче є запах, може з салону, може спиртовими парфумами користувались». При цьому, пропозиція про проходження огляду була висунута водію до вказівки на ознаки стану сп`яніння, що є порушенням. Судом зазначалось вище, що відповідно до п. 3 «Інструкції» ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, однак жодна з таких взагалі названа водію не була, разом з тим три з таких, як то запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, були вказані у акті огляду, який складався вже після проведення всіх інших дій за участі ОСОБА_1 .

Більш того, ОСОБА_1 , після згоди на проходження огляду, починає такий проходити на місці зупинки, тоді як право на проходження такого огляду у медичному закладі взагалі роз`яснено не було. І він двічі продував прилад Драгер як того вимагає порядок застосування спеціального технічного засобу, не ухилявся, однак такий не спрацьовував, про що зазначив і поліцейський. Після чого сам ОСОБА_1 висунув поліцейським пропозицію проїхати до лікарні, однак у такому проханні водію було відмовлено, з вказівкою, що «зараз на місці пройдете, щоб не витрачати час», після чого ОСОБА_1 втретє продув прилад, який після продуття показав наявність алкоголю у нього. На питання працівника поліції чи згоден ОСОБА_1 з результатом, останній фактично не відповів, а кивнув головою. При цьому, поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 його право не погодитись з таким результатом та не запропоновано в такому випадку пройти огляд у лікарні, тим паче про проходження такого огляду у лікаря було запропоновано самим водієм після неспрацювання приладу Драгер.

Суд констатує, що згідно пункту 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і ОСОБА_1 дотримався вказаної вимоги, однак останньому, враховуючи неспрацювання приладу до того двічі і пропозиції самого водія на проходження огляду у лікаря, в якій йому фактично було відмовлено працівниками поліції, викликає у суду обґрунтований сумнів в результатах проведеного освідування, і в такому випадку поліцейськими, в порушення вимоги Інструкції та ст. 266 КУпАП про порядок проходження такої процедури, не було доставлено водія на огляд у медичний заклад і взагалі відмовлено у такому, що підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу. Порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням ст. 266 КУпАП і в силу ч.5 цієї норми проведений огляд слід вважати недійсним.

Таким чином, судом встановлено обґрунтований сумнів в тому, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознаками порушення п. 2.9 «а» ПДР.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №884796 від 19.05.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чек з результатами тестування на приладі Драгер Alcotest 7510 ARMF-0271 від 19.05.2024, розписки ОСОБА_1 від 19.05.024 та ОСОБА_2 від 19.05.2024, рапорт інспектора взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Павла Шаповала від 19.05.2024, відеозапис до протоколу серії ААД №884796 від 19.05.2024, переглянутий в судовому засіданні, а також письмові пояснення захисника Похилька С.М. з долученими до них документами, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, доданому до протоколу серії ААД №884796 від 19.05.2024, а також не підтверджуються сукупністю наданих доказів, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами, тоді як в даному випадку протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оскільки належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, доводи захисника, щодо недотримання працівниками поліції визначеної процедури проведення огляду на визначення стану такого сп`яніння, тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь