ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року , якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 09.11.2024 року о 17:32 годині в м.Павлоград по вул.Дніпровська, 543, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Chery M11», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1.5, 13.1 ПДР України.

Крім того, 09.11.2024 року о 17:32 годині в м.Павлоград по вул.Дніпровська, 543 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння був проведений на місці під безперервну відеофіксацію за допомогою алкотестера «Драгер 6820», результат 2.72 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто судовий збір в дохід держави.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- судом першої інстанції не було встановлено, коли саме було проведено сервісно-технічне обслуговування газоаналізатору;

- працівниками поліції була порушена процедура огляду на стан сп`яніння, так як не не було надано документів щодо повірки газоаналізатора;

- відсутні докази про те, що він керував транспортним засобом.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, підтвердження поважних причин неявки не надали, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає та не оскаржується ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , не є слушним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №169916 від 09.11.2024 року, який ОСОБА_1 підписав особисто;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.11.2024 року, відповідно до яких 09.11.2024 року приблизно о 17:32 годині в м.Павлоград по вул.Дніпровська, 543, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Chery M11», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні. Та в подальшому пройшов огляд на стан сп`яніння, результат 2.72 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- чеком Драгера, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння становить 2,72 проміле;

- відеозаписом місця події;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09.11.2024 року, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору, результат 2.72 проміле, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, не є слушними, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення ( а.с.3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та а.с.19 за чт. 124 КУпАП) та схему ДТП (а.с. 23) ОСОБА_1 підписав особисто, та не заперечував факту керування транспортним засобом. Також факт керування транспортним засобом та здійснення зіткнення з автомобілем марки «Chery M11», державний номерний знак НОМЕР_2 , підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 ( а.с. 7, 21).

Окрім цього, з відеозапису місця події вбачається, що о 18:04 годині ОСОБА_1 підтвердив те, що керував транспортним засобом та здійснив зіткнення з іншим автомобілем.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, сертифіката калібрування алкотестера, а також те, що в матеріалах справи вказані документи відсутні, - не є слушними, так як в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 предявляв вимогу про надання сертифікату та свідоцтва про повірку.

Окрім цього, чек спеціального технічного засобу Драгер містить назву приладу Alcotester 6820 та результат огляду 2,72 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис.

Затверджені типи засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG&aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Згідно із ч. 2 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено, а відповідно до ст. 17 цього Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до матеріалів провадження у чеку із результатом тестування на алкоголь є посилання на останнє калібрування 01.10.2024 року. Отже, на час проходження огляду на стан сп`яніння 19.11.2024 1 рік не пройшов, тому вказаний газоаналізатор, яким проводився огляд ОСОБА_1 відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП , - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко