Справа № 308/7513/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Суботи М.І., представника ОСОБА_2 адвоката Стецяк Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Суботи М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків суду невідомий, на користь держави 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.) судового збору.

Відповідно до постанови, 19.04.2024 року о 18.30 на автодорозі М06 800 км водій транспортного засобу Хонда Цивік д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перестроювання не дав транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб відкинуло по інерції в транспортний засіб MAN TGX НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_4 , який стояв під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Вказано про порушення вимоги п.п. 10.3 ПДР України. Дії водія кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Субота М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зазначає, що судом не дотримано вимог ст. 252 КУпАП щодо всебічності та повноти з`ясування всіх обставин справи, внаслідок чого суд помилково визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Захисник в апеляційній скарзі виклав аналогічні обставини, які виклав у письмових запереченнях, які надавав до суду першої інстанції. Крім того, зазначив, що у даному випадку аварійна ситуація виникла внаслідок порушення ПДР іншими учасниками дорожнього руху, то підстави для притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , відсутні. Стверджує, що інспектор не дотримав вимог законодавства щодо складання схеми ДТП, не відобразив наявності дорожніх знаків 3.29, 5.21.2, що вплинуло на повноту встановлення всіх обставин події, а суд першої інстанції не надав цьому правової оцінки та помилково визнав винним ОСОБА_1 .

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Суботи М.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Стецяк Т.І., яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 19.04.2024 року о 18 год. 30 хв. на автодорозі М-06 800 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Хонда Цивік д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України, а саме, під час перестроювання не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб відкинуло по інерції в транспортний засіб MAN TGX НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_4 , який стояв під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодженняіз матеріальними збитками.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 411233 від 19.04.2024; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.04.2024, підписаною без зауважень, та на якій зображено місця зіткнення транспортних засобів (№№ 4, 5, 7), розташування транспортних засобів Хонда Цивік д.н.з. НОМЕР_1 (№1), Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 (№2) та MAN TGX НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_4 (№3), відносно проїжджої частини, та відносно один одного, також зазначено напрямок руху автомобілів. Зазначено про наявність сталих орієнтирів та розмітку. Вказано пошкодження транспортних засобів; поясненнями ОСОБА_1 , в якому зазначено про момент перестроювання у праву смугу на ділянці дороги зі звуженням, що переконавшись у відсутності перешкод почав перестроюватися на праву сторону, під час чого відчув удар внаслідок чого втратив керування, з протоколом не згідний; поясненнями ОСОБА_3 , який зазначив, що зупинився для перевірки свого транспортного засобу, включив аварійні вогні, вийшов зі свого автомобіля та побачив ДТП двох автомобілів, один з яких зіткнувся в лівий бік його автомобіля; поясненнями ОСОБА_2 , в яких зазначено, що він рухався на своєму автомобілі зі швидкістю 95-100 км у правій смузі руху, транспортний засіб Хонда їхав у лівій полосі та почав швидко зміщатися в праву смугу, він почав різко гальмувати внаслідок завершення маневру автомобіля Хонда в праву смугу відбулося зіткнення з автомобілем VW Passat, внаслідок чого було відкинуто його автомобіль VW Passat в фуру MAN, після чого злетів в кювет та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п.10.3 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_1 під час перестроювання не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір він перестроїтися.

Також слід зазначити, що відповідно до п.п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування транспортним засобом на дорозі. За належної уваги та дотримання всіх правил дорожнього руху, ОСОБА_1 під час перестроювання на іншу смугу руху, зобов`язаний був бути уважним, своєчасно побачити автомобіль Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 , та не створювати йому перешкод для руху, тобто належним чином виконати вимоги п. 10.1 ПДР України, чого не зробив.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 зводяться до того, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення низки вимог ПДР України саме водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, апеляційний суд перш за все враховує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом лише стосовно конкретної особи та в межах висунутого їй обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення. Отже, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України. А тому, апеляційний суд не дає оцінки доводам захисника Суботи М.І. про можливі порушення вимог ПДР України водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цій же ДТП, оскільки вони виходять за межі даної справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про причетність ОСОБА_1 до даної ДТП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі захисник.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 допустив порушення п.10.3 Правил дорожнього руху України, які є грубим порушенням вимог ПДР України, та призвели до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням транспортних засобів, ставлення ОСОБА_1 до скоєного, та застосував щодо останнього вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП України меті адміністративного стягнення, відтак підстав для пом`якшення призначеного йому стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено,а відтак апеляційний суд доходить до переконання, що постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2024 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Суботи Михайла Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага