Справа № 595/9/25
Провадження № 3/595/42/2025
Провадження №3/595/43/2025
Провадження №3/595/44/2025
Провадження №3/595/45/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2024 року близько 19.40 год. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , в ході чого виражався в її сторону різними нецензурними словами в присутності малолітнього сина заявниці, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через що в останньої виникло побоювання за психологічний стан дитини, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_3 .

Окрім того, 30 грудня 2024 року близько 19.40 год. ОСОБА_1 по місцю спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме, виражався в її сторону різними нецензурними та образливими словами в присутності малолітнього сина заявниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через що в останньої виникло побоювання за психологічний стан дитини, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_4 .

Також, 30 грудня 2024 року близько 19.40 год. ОСОБА_1 по місцю спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме, виражався в її сторону різними нецензурними та образливими словами в присутності малолітньої дочки заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , через що в останньої виникло побоювання за психологічний стан дитини, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю малолітньої ОСОБА_5 .

Крім того, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №981612 від 02 січня 2025 року, 30 грудня 2024 року близько 19.40 год. ОСОБА_1 по місцю спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме, виражався в її сторону нецензурними та образливими словами, внаслідок чого в останньої виникло побоювання за своє життя та здоров`я.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколів кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до протоколів про адміністративне правопорушеннясерії ВАВ №981612, серії ВАВ №981613, серії ВАВ №981614 та серії ВАВ №981615 від 02.01.2025, де його було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 14 січня 2025 року о 10 год. 00 хв. у Бучацькому районному суді, про що ОСОБА_1 власноручно проставив підпис у відповідних графах протоколів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. При цьому психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП (у редакції Закону України №3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024) встановлена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 даного Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з ч.4 ст.269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться в: протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ №981612, серії ВАВ №981613, серії ВАВ №981614 та серії ВАВ №981615 від 02.01.2025, де в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно зазначив: «більше таке не повториться»; протоколі прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.12.2024; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 02.01.2025, в яких він пояснив, що 30.12.2024 між ним та його дружиною ОСОБА_2 виникла словесна суперечка, в ході якої він сказав у сторону своєї дружини декілька нецензурних слів, під час чого були присутні малолітні діти його дружини; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 30.12.2024, в яких така повідомила, що 30.12.2024 її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю спільного проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме, обзивав її різними нецензурними словами, шарпав за верхній одяг, що відбувалося у присутності малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , конфлікт тривав близько одної години; рапорті ст. інспектора-чергового ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 31.12.2024, згідно з яким 30.12.2024 о 19.54 год. зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_1 , терміново потрібна допомога поліції, відбувається домашнє насильство. Виїздом на місце події працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 по місцю спільного проживання виражався в сторону дружини ОСОБА_7 , в ході чого виражався в її сторону різними нецензурними словами в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, вчинене відносно малолітньої особи.

Що стосується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, що мало місце 30.12.2024 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №981612), то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №981612 від 02 січня 2025 року, 30 грудня 2024 року близько 19.40 год. ОСОБА_1 по місцю спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме, виражався нецензурними та образливими словами, внаслідок чого в останньої виникло побоювання за своє життя та здоров`я.

Разом з тим, правопорушення описане в протоколі не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що доводиться постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 березня 2024 року (справа №595/290/24), яка долучена до матеріалів справи. Відповідно до вказаної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Натомість з досліджених у судовому засіданні матеріалів слідує, що стосовно ОСОБА_2 за обставин, викладених у протоколі серії ВАВ №981612 від 02 січня 2025 року, вчинялись дії, що містять ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП (у редакції Закону України №3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024), за змістом якої адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, передбаченого частинами першою або другою ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (ч.1); діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи (ч.2).

Зважаючи на вищенаведене, працівниками поліції не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП за обставин, викладених у протоколі серії ВАВ №981612 від 02 січня 2025 року, не встановлено всі фактичні обставини, які мали місце 30.12.2024 та не надано їм належної правової оцінки.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП за обставин, викладених у протоколі серії ВАВ №981612 від 02 січня 2025 року, а тому провадження по справі в цій частині підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Приймаючи до уваги всі обставини адміністративного правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.2 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 245, 247, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Провадження в справі згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №981612 від 02 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик