Справа № 478/25/25 Провадження № 3/478/30/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., за участю секретаря Євсюкова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця - водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

03.01.2025 року близько 21 год. 30 хв., в умовах особливого періоду та воєнного стану, матрос ОСОБА_1 під час перевірки наявності особового складу, був виявлений на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою військовослужбовця за допомогою алкотестеру «Алкофор-105», серійний номер В. Результат позитивний та складає 1,81 проміле. Такі дії ОСОБА_1 особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення були кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Про місце і час розгляду справи ОСОБА_1 був сповіщений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи про адміністративне правопорушення розглядати без його участі, провину у скоєному правопорушенні (вживання алкогольних напоїв) визнає повністю, просить суд призначити мінімальне покарання.

Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України як у добровільному порядку (за контрактом), так і за призовом.

Відповідно до п. 6 ст. 12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А4908 № 1 від 04.01.2025 року, 03.01.2025 року близько 21 год. 30 хв., в умовах особливого періоду та воєнного стану, матрос ОСОБА_1 під час перевірки наявності особового складу, був виявлений на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою військовослужбовця за допомогою алкотестеру «Алкофор-105», серійний номер В. Результат позитивний та складає 1,81 проміле, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Факт появи (перебування) військовослужбовця Військової частини матроса ОСОБА_1 в умовах дії особливого періоду (військового стану) на території Військової частини, у місці її дислокації, в нетверезому стані (стані алкогольного сп`яніння), за обставин, вказаних у протоколі, підтверджується свідками зазначеними у протоколі: військовослужбовцями вказаної Військової частині мол. лейтенантом ОСОБА_2 та сержантом ОСОБА_3 .

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20КУпАП, підтверджується висновком медичного огляду на стан сп`яніння за № 2/1 від 03.01.2025 року, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою військовослужбовця за допомогою алкотестеру «Алкофор-105 (серійний номер В. Прилад сертифікований, остання перевірка приладу проводилась 28.11.2024 року). Результат позитивний та складає 1,81 проміле.

Згідно письмової заяви особи що притягається до адміністративної відповідальності, яка долучена до матеріалів справи, датована 05.01.2025 року, ОСОБА_1 визнав факт вживання ним спиртних напоїв за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд вважає доведеною.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи особу винного, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що обтяжує відповідальність, а саме, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд стягує з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276 - 280, 283 - 285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 :

- що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу;

- що згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати ним штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова суддіу справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративнеправопорушенняможе бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративноївідповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Х.В.Іщенко