н/п 3/174/14/2025
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2025 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Данилюк Т.М., за участю: секретаря Килинчук Л.Л., захисника Жукова В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 188717 від 04.12.2024, о 19:30 год, в м. Вільногірськ, по вул. Захисників України, 4, Кам`янського району Дніпропетровської області, водій гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП КМР МЛ 9 м.Кам`янське водій відмовився під запис нагрудної камери поліцейського, чим порушив п.2.5. ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

15.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 - Жукова В.В., надійшло письмове клопотання про закриття адміністративного провадження в порядку ст.268 КУпАП, в якому просить закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що 20.12.2024 під час судового засідання по справі № 174/1560/24 судом було досліджено докази, основним з яких є відео фіксація події, які вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 , ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 не вчиняв зазначених у протоколі дій, оскільки о 19.30 год 04.12.2024 він вже був затриманий працівниками поліції, на нього були вдягнуті кайданки, а тому фізично не міг вчинити вказане адміністративне правопорушення. Отже, у протоколі про адміністративне порушення не наведена об`єктивна сторона, а саме місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка є однією з чотирьох ознак складу адміністративного правопорушення. У п.11 протоколу зазначено, що до нього додається серед іншого рапорт поліцейського як напевно доказ винуватості ОСОБА_1 . Проте вказаний рапорт навпаки свідчить протилежне. Так, на а.с.3 міститься рапорт начальника СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Дениса Живиця. Під час дослідження вказаного рапорту було встановлено, що у першому абзаці рапорту вказано час скоєння адміністративного правопорушення, а саме «приблизно о 19.30». Також у рапорті вказано, що працівник поліції Денис Живиця начебто зупинив водія ОСОБА_1 за допомогою увімкнення маячків червоного та синього кольору. Проте насправді поліцейські не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 о 19.30 год 04.12.2024, що підтверджується також іншими доказами і матеріалами по справі, зокрема віеозаписом. У другому абзаці рапорту вказано, що працівник поліції Денис Живиця під час спілкування з ОСОБА_1 запропонував останньому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння на що ОСОБА_1 начебто відмовився. Але це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що також підтверджується іншими доказами та матеріалами справи, зокрема відеозаписом, що у свою чергу свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Слід також звернути увагу на те, що у рапорті вказано, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст.268 КУпАП, але це не так, оскільки права йому не роз`яснювали.

Також у рапорті вказано, що скарг та претензій у ОСОБА_1 до поліцейських не було і видимих тілесних ушкоджень не було, що також не відповідає дійсності, оскільки 04.12.2024 ОСОБА_1 був затриманий та доставлений працівниками поліції до приміщення ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із застосуванням фізичної сили та кайданків. Під час затримання та доставляння працівники поліції спричинили ОСОБА_1 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку спеціаліста СМЕ № 174 від 06.12.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень. У рапорті вказано, що подія фіксувалась безперервно на нагрудну камеру поліцейського, але це також не відповідає дійсності, оскільки події, які відбувались 04.12.2024 були зафіксовані на нагрудну камеру поліцейських не повністю, що підтверджується відеозаписом долученим до протоколу. Судом досліджено на а.с.4 копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.121 КУпАП. У постанові вказано дату час і місце правопорушення, а саме: 04.12.2024 о 20.35 год у м. Вільногірськ по вул. Степовій 8, що також вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у зазначений час він знаходився у приміщенні відділу поліції і не міг керувати автомобілем, а тим паче не міг бути зупиненим працівниками поліції. Під час дослідження а.с.5 судом було встановлено, що копії водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, завірено поліцейським на прізвище ОСОБА_2 , який не складав протокол та який не зупиняв ОСОБА_1 . Під час дослідження а.с.6 судом було встановлено, що пояснення від ОСОБА_1 було складено поліцейським Д.В. Живиця. Під час дослідження а.с.6 ОСОБА_1 звернув увагу суду, що текст у поясненні він не читав і цей аркуш паперу ним було підписано під примусом. Під час дослідження а.с.7 судом було встановлено, що поліцейським ОСОБА_3 було складено та підписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції. Слід звернути увагу суду на відсутність підпису ОСОБА_1 , оскільки його з цим направленням не ознайомлювали. У направленні вказано, що у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки сп`яніння: почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло. Проте ознаки сп`яніння зазначені у направленні та у протоколі відрізняються, що ставить під сумнів наявність таких ознак.

Крім вище зазначеного, судом було досліджено оптичний диск з відеозаписом, під час перегляду якого були виявлені численні порушення поліцейськими вимог законодавства при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення. Отже, після перегляду відеозапису, стало очевидним те, що ОСОБА_1 не скоював адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП і не відмовлявся від проходження відповідного медичного огляду на стан сп`яніння. А факт відмови у самому кінці відеозапису тільки підтверджує те, що працівники поліції примусили ОСОБА_1 відмовитися на камеру від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 клопотання про закриття провадження підтримали, просили його задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що 04.12.2024 заїхали з товаришем, на автомобілі ВАЗ 21063 у двір по вул. Захисників України, 4, що у м.Вільногірськ. Він вийшов з автомобілю, і попрямував до під`їзду будинку. В цей час під`їхали працівники поліції, окликнули його та запитали куди поспішає. Після чого сказали, що не працює задня ліва фара. Він сказав, що йдемо подивимося, ввімкнув фари, щоб показати, що вони працюють. В цей час, один з працівників поліції обійшов автомобіль з іншої сторони та почав оглядати заднє сидіння автомобіля. ОСОБА_1 запитав, чому він це робить, на що працівників поліції наніс йому удар по обличчю. Потім скрутили, повалили на землю, били по спині та наділи кайданки. Від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, а навпаки двічі сказав, що не заперечує пройти освідування, а вже в поліції його змусили відмовитися від проходження, а потім віддали автомобіль та відпустили.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Жукова В.В., дослідивши письмові матеріали справи, оптичний диск з відеозаписом (додаток до протоколу), суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП та в ньому має бути зазначено, в тому числі: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, і визначаються межі судового розгляду по справі, тобто питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , посадовою особою належним чином не встановлені.

Так, під час судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно порушив ПДР при керуванні транспортним ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції саме під час керування вказаним транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Обставини викладені в протоколі не підтверджуються дослідженим при судовому розгляді доказами.

Свідки даної події посадовою особою також не встановлювалися і у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, будь-які інші допустимі докази на підтвердження фактів керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження огляду матеріали справи не містять.

Як і не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що передбачено вимогами ст.266 КУпАП України, що також викликає сумнів у події правопорушення, яка зафіксована у протоколі.

При таких обставинах, суддя дійшов висновку, що посадовою особою не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо належності наданих поліцією відеозаписів слід зазначити, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст.266 КУпАП. Так, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку. Указана Інструкція затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999.

Однак, до матеріалів справи долучена відеофіксація оформлення адміністративного матеріалу, здійснена на цифрову нагрудну відеокамеру поліцейського «Motorola VB 400», яка не є безперервною, крім того з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. А навпаки, з дослідженої в ході судового розгляду відеофіксації події, чітко видно, що ОСОБА_1 , не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки не заперечував проти його проходження. О 19.49 год сам поліцейський визнав те, що ОСОБА_1 згоден проїхати до лікарні і навіть перепитує у нього, навіщо їхати якщо він згоден з тим що цього дня він вживав наркотичні засоби. Надалі відеозапис переривається майже на три хвилини. Попередній відеозапис закінчився о 19.51.14 год, а наступний розпочався о 19.52.55 год. Одразу після включення камери поліцейський запитує у ОСОБА_1 чи треба їхати до закладу охорони здоров`я для визначення ступеню наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів «та ні». При цьому слід звернути увагу суду на те, що ОСОБА_1 вже перебував без кайданків і правою рукою тримав себе за ліве плече. Під час дослідження цього моменту відеозапису в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що поки камера була вимкнена, працівники поліції запропонували йому відмовитися на камеру від медичного огляду і тоді йому знімуть кайданки і відпустять його разом з автомобілем додому. О 19.53 год працівник поліції перепитав ще раз у ОСОБА_1 чи треба їхати в заклад охорони здоров`я. На це питання ОСОБА_1 відповів «ну ми ж договорились, нє». Тобто в даному випадку, відсутня добровільна відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як складова об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо суб`єктивної сторони складу правопорушення, то з досліджених в ході судового розгляду доказів, суд не вбачає наявність умислу у діях ОСОБА_1 , адже останній під відеозапис декілька разів погодився пройти огляд на стан сп`яніння у порядку визначеному Законом.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено працівником поліції з порушеннями вищевказаних норм, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів в його діях при складанні протоколу посадовою особою не встановлена, достатніх та допустимих доказів на підтвердження його винної поведінки не надано, а відтак його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя підпис Т.М. Данилюк