ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ХАРКОВА
№ провадження 3/646/85/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2025 місто Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Іщенко О.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з СЮП ВП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області з протоколом про адміністративне правопорушення громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 260922 від 04 грудня 2024 року вбачається, що 29 листопада 2024 року близько 06 годині 36 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Диспозицією частини другої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого - малолітньої чи неповнолітньої особи.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 зазначеного закону під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою настання фізичної або психологічної шкоди.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 на розгляд справи до суду не прибув повторно, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без його участі.

Частиною 3 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у судовому засіданні не є обов`язковою.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

У письмових поясненнях від 29.11.2024, наданих працівникам поліції, ОСОБА_3 , мати потерпілої, зазначила, що в цей день приблизно в 05:15 ранку її чоловік у стані алкогольного сп`яніння почав кричати та розбудив її, почав ображати, принижувати її честь та гідність; на прохання припинити дії ніяк не відреагував.

У письмових поясненнях неповнолітньої ОСОБА_2 від 04.12.2024 зазначено, зокрема, що 28.11.2024 батько випив алкогольні напої та пішов спати, на ранок почав кричати та нецензурно висловлюватися у бік матері та її; вона одразу викликала поліцію.

У письмових поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - від 04.12.2024 зазначено, що 28.11.2024 він, перебуваючи вдома, вживав алкогольний напій; прокинувшись на ранок почав голосно кричати на дружину та доньку, внаслідок чого донька викликала поліцію.

Інших доказів до суду подано не було.

Отже, суд уважає, що докази, які містяться у справі не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, яке йому ставиться в провину, і це при тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення; а мав місце черговий звичайний конфлікт між членами родини.

Проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме домашнього насильства вчиненого стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене вище, керуючись статей 173-2, 247, 251, 254 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити згідно до пункту 1) статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя О. В. Іщенко