Справа № 728/2326/24 Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І.
Провадження № 33/4823/22/25
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката Шелудька Є.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Шелудька Є.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 04 вересня 2024 року, о 12 год. 50 хв., ОСОБА_1 в м. Бахмач по вул. Героїв Крут, поблизу будинку 11, керував автомобілем «DACIA DUSTER» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат Шелудько Є.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Акцентує увагу на тому, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені права ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи було проведено без його участі та захисника, що позбавило можливості надати пояснення з приводу даних обставин події. Посилається на те, що його підзахисному також інкриміновано адмінправопорушення і за ст. 185 КУпАП, проте оскаржувана постанова будь-якої інформації за цієї статтею не містить. При цьому, зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише перебував у якості пасажира на правому передньому сидінні, а тому вважає, що останнього було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника (в режимі відеоконференції), які підтримали в апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідків (в режимі відеоконференції), перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №800807 від 04.09.2024 року, ОСОБА_1 04 вересня 2024 року, о 12 год. 50 хв., в м. Бахмач по вул. Героїв Крут, поблизу будинку 11, керував автомобілем «DACIA DUSTER» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.5).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно копії постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.05.2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Зі змісту довідки ВП № 1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за №12738/124/45.1-2024 від 10.09.2024 року вбачається (а.с.2), що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.08.2012 року, статус «підлягає вилученню».

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

В матеріалах справи наявні диски з відеозаписами події, яка мала місце 04.09.2024 року, за участю ОСОБА_1 (а.с.11), зміст яких підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що транспортним засобом його довіритель не керував, то вони є необґрунтованими, оскільки як видно з даних відеозаписів, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не зазначав, що автомобілем керувала інша особа, а він був у якості пасажира та враховуючи, що у салоні автомобіля, а також і біля нього, окрім останнього, нікого не було, безпосередньо його поведінку, який весь час нервував, відходив від працівників поліції, чим перешкоджав у виконанні останніми своїх службових обов`язків та взагалі здійснив втечу з місця події, у суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та виконував функцію водія.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані ними під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки, на час зупинки транспортного засобу, останні безпосередньо не були присутніми на місці даної події за участі ОСОБА_1 , їх пояснення протирічать зібраним у справі доказам, і на думку апеляційного суду, останні намагаються у такий спосіб допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на певний строк та, після спливу якого, не отримав право на керування транспортними засобами відповідної категорії, проте навмисно порушує Закон та керує транспортним засобом, ігноруючи заборони, а тому він цілком обґрунтовано позбавлений права на одержання права керування транспортними засобами на п`ять років, що відповідає диспозиції ст. 126 КУпАП та санкції ч. 5 цієї статті.

Посилання апелянта на порушення прав ОСОБА_1 , через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте стаття 126 КУпАП до цього переліку не входить.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд розглянув справу без дослідження матеріалів справи не знайшли свого підтвердження судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Також, враховуючи, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою та беручи до уваги, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, тому місцевий суд був позбавлений можливості вирішити питання щодо наявності або відсутності в діях останнього складу даного інкримінованого правопорушення, а тому твердження апелянта, в цій частині, також позбавлені підстав.

Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його довірителем уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки він, повторно, протягом року, керував транспортним засобом не маючи такого права, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Шелудька Є.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач