П О С Т А Н О В А

09.01.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Озадовського Р. Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Шутенко Ю. В.,

заявник: ОСОБА_1 ,

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква Київської області, заяву ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - неповнолітнього ОСОБА_2 , про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляса Олександра Петровича від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 357/17225/24 відносно ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується.

В провадження судді надійшла заява Ткаченка Віктора Анатолійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - неповнолітнього ОСОБА_2 , про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляса Олександра Петровича від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 357/17225/24 відносно ОСОБА_2 .

Так, в провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляса Олександра Петровича перебуває справа про адміністративне правопорушення № 357/17225/24 відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що на його думку суддя Шовкопляс Олександр Петрович підлягає відводу у справі № 357/17225/24 відносно ОСОБА_2 , оскільки, як вважає заявник, суддя Шовкопляс Олександр Петровичрозглядав справу №357/3824/24 від 25.05.2024 з грубим порушенням законодавства.

Позиція сторін.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , підтримав заявлену заяву про відвід, просив задовольнити її та зазначив, що відносно нього на розгляді у судді Шовкопляса О. П., перебувала справа про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, при розгляді якої з боку судді Шовкопляса О. П., мало місце упереджене ставлення до ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважає, що відносно його сина ОСОБА_2 , також може мати місце упереджене ставлення вказаного судді. Крім цього, заявник зазначив, що в нього існують сумніви щодо законності авторозподілу справи про адміністративне правопорушення № 357/17225/24 відносно ОСОБА_2 , оскільки справи відносно його сина і відносно нього розподілені на одного й того ж суддю.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтримав позицію заявника.

Особа, якій заявлено відвід суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П., про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, проте, в засідання не з`явилась.

Суддя вважає за можливе розглянути заяву у відсутності осіб, які в судове засідання не з`явилися, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи і їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Мотиви, з яких суддя виходив і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в даному випадку кримінальному процесуальному законі.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Отже, з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження відповідно до ст. 80 КПК України наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Таким чином, судом вищевказані обґрунтування заявника розцінюються як заявлення відводу з підстав, передбачених п. 4 п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Отже, законом визначено як підстави відводу судді за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а також у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 35 КПК України, порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Рішенням ради суддів України від 02 квітня 2015 року (із змінами і доповненнями) затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до п. 1.1.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду, здійснюється цим Положенням відповідно до Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис", "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації", "Про доступ до судових рішень", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про захист персональних даних" та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 1.3.1 Положення визначено, що положення визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції (далі - автоматизована система), яка забезпечує, зокрема об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження).

Відповідно до п. 2.3.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Згідно з п. 2.3.4 Положення автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами: із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу; для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження; із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КУпАП зареєстровані під єдиним унікальним номером судової справи: 357/17225/24, номер провадження 3/357/7425/24, головуючим було визначено суддю Білоцерківського міськрайонного суду Шовкопляса О. П.

Даних щодо порушення порядку авторозподілу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КУпАП на час розгляду заяви не надано. Тож доводи заявника щодо порушення ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи безпідставні.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom, рішення від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43). Отже, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Безумовною підставою є обставина, побоювання сторін, що суддя є небезстороннім, однак «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії або виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Так, відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Шовкопляса О. П., не встановлені, не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в упередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, чи свідчили про його певну особисту заінтересованість, доводи викладені в заяві про відвід не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Оцінюючи наведені заявником обставини, суд виходить з того, що незгода з прийнятими рішеннями не може бути окремою, самостійною підставою для відводу. При цьому, суд, який розглядає заяву про відвід, не наділений повноваженнями перевірки процесуальних дій, бо це є дискреція суду, який має право на перегляд справи в апеляційному порядку.

Незгода з порядком ведення судового розгляду, процесуальними рішеннями судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляса О. П., не може бути правовою підставою для відводу судді, а лише можуть бути оскаржені у встановленому законом апеляційному порядку.

Інших доказів допущення суддею Шовкоплясом О. П., будь - яких дій, що могли б викликати сумнів у його упередженості чи необ`єктивності при розгляді справи про адміністративне правопорушення не надано, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Враховуючи відсутність обставин, які перешкоджають судді Шовкоплясу О. П., брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 357/17225/24 відносно ОСОБА_2 ,суддя вважає за необхідне в задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 80, 376 КПК України, ст. ст. 245, 246, 252, 283 КУпАП, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - неповнолітнього ОСОБА_2 , про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляса Олександра Петровича від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 357/17225/24 відносно ОСОБА_2 , - відмовити.

Повний текст постанови виготовлений та проголошений о 12:00 год. 10.01.2024 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4-А.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяРуслан ОЗАДОВСЬКИЙ