Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року м. Рівне

Справа № 567/94/24

Провадження № 33/4815/74/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2024 р. о 01 год. 39 хв. ОСОБА_1 в м. Острог по вул. Луцька, 1 Рівненської області керував транспортним засобом марки «Peugeot 407», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» №ARBH-0619, що підтверджується тестом № 3833 від 12.01.2024 р., результат огляду становить 2.21 ‰, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що результати приладу на місці зупинки є недійсними і не можуть бути належним доказом його вини. Зазначає, що після продуву прилад показав позитивний результат, з яким він не погодився, про що вказав поліцейським, тоді останні запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився, однак його не було доставлено в КП «Острозька ОПЛ», тому він не проходив такий огляд. Доводить, що з відеозапису вбачається, що поліцейські не розпаковували новий мундштук для продуву приладу, а використали вже наявний закріплений в приладі мундштук, тому вважає, що результати показу приладу на місці зупинки є недійсними і не можуть бути належним доказом його вини.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджуються: актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6), результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником 2,21 ‰ (а.с.3), відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду (а.с.13).

Крім того, з наявних в матеріалах справи відеофайлів нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання алкогольних напоїв (файл 0002А, час 05:40), не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, погодився з результатом огляду погодився та сам відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі (файл 0002А, час 14:30 та час 18:10).

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що поліцейські не розпаковували новий мундштук для продуву приладу, оскільки з матеріалів відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 самостійно вибрав та розпакував мундштук, який було використано при проведенні його огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (файл 0002А, час 13:30).

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович