ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/219/25 Справа № 174/132/24 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Григор`єва Д.В.(в режимі відеоконференції), переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 27.01.2024 р. о 15.50 год., керував автомобілем Ssang Yong AE0412 TE по вул. Гагаріна, 20 в м. Вільногірську, Кам`янського району, Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, запах спиртного з порожнини рота), на вимогу працівника поліції, відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд з застосуванням алкотестеру «Драгер 6820» та відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Здійснювалася безперервний відеозапис на нагрудний відео реєстратор поліцейського № 2, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.9 ПДР. Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки відсутні докази керування автомобілем, а також не взято до уваги, що між ОСОБА_1 та працівниками поліції мають місце довгі неприязні стосунки. Захисник вказує, що матеріалами справи не доведено наявність ознак сп`яніння. Відеозаписом такі ознаки не можуть бути підтвердженні, а свідки, які б могли ці ознаки підтвердити не залучалися. Відсутність стану сп`яніння підтверджується відповідним висновок закладу охорони здоров`я, де ОСОБА_1 пройшов огляд. Разом з цим захисник вказує, що суд не залучив прокурора до справи.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; постановою про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП за керування автомобіля без пристебнутого паску безпеки та не маючи права керування; Актом огляду в якому зазначені ознаки сп`яніння; направленням; відеозаписом, яким підтверджується законність пропонування проходження огляду.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про не доведення факту керування автомобілем є безпідставними та спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Під час апеляційного перегляду не встановлено неприязних відносин між поліцейськими з ОСОБА_1 . На відеозаписі такої інформації також не зафіксовано.

Стосовно доводів щодо не доведення ознак сп`яніння, то такі необґрунтовані з тих підстав, що відповідно до Інструкції від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Під час розмови між ОСОБА_1 з працівниками поліції у останніх виникли підстави вважати, що водій має ознаки сп`яніння, тому й було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння. Дані ознаки були зазначені а акті огляду водія.

При цьому, апеляційний суд не може взяти до уваги висновок закладу охорони здоров`я в якому зазначено, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, так як огляд проводився за зверненням останнього та без участі поліцейського, тобто без дотриманням положень ст. 266 КУпАП.

Що стосується не залучення прокурора до справи судом І інстанції, то апеляційний суд з цього приводу зазначає, що чинний КУпАП, не передбачає процедури залучення прокурора в даній категорії справ.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький