Провадження № 3/638/157/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

28 листопада 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП надійшов адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №910141, від 16 листопада 2024 року, ОСОБА_1 16 листопада 2024 року о 21:30 год за адресою: м.Харків, вул. Юрій Зойфера, 3, керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 2690 (зверху дописано «6820»), що підтверджується тестом №2690 від 16 листопада 2024 року, результат огляду становить 0,69 % проміле.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Стець Максим Леонідович надав клопотання про закриття провадження у справі, в якому заперечував щодо обставин, викладених у протоколі, та наявності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. По-перше, працівниками поліції не було задокументовано та доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. По-друге, працівниками поліції не було дотримано процедуру огляду з метою визначення стану сп`яніння водія, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено, що у разі його незгоди з результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу, може бути проведено медичний огляд у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ». По-третє, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими вів себе адекватно, жодних ознак сп`яніння останнього з відеозаписів не вбачається. У зв`язку з викладеним, захисник просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник Стець Максим Леонідович надав заяву, в якій просив справу розглянути без участі ОСОБА_1 та захисника на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.9.а) ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 910141 від 16 листопада 2024 року долучено наступні докази: Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 16 листопада 2024 року; роздруківку зі спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад ARHK-0045, тест № 2690, результат 0,69 проміле; відеозапис з портативного нагрудного відеореєстратора (бодікамери) поліцейського; відеозапис зі стаціонарного відеореєстратора; рапорт поліцейського в.2 р.1 б.1 УПП в Харківській області Олександра Єременка від 16 листопада 2024 року; зобов`язання водія від 16 листопада 2024 року.

Згідно з підп. а п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху України, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху України).

Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 6 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735).

Отже, чинним законодавством встановлено порядок проходження водієм транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння:

1) на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів;

2) у разі відмови водія пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди водія з результатами такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Таким чином, виключно у разі якщо водій виявив згоду з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, результат такого огляду може вважатися доказом перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, слід зазначити, що проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та медичного огляду найближчому закладі охорони здоров`я є не взаємовиключними, а взаємопов`язаними, послідовними та такими, що доповнюють одне одного при огляді особи на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, як вбачається з відомостей відеозапису з бодікамери поліцейського, останній відразу повідомив ОСОБА_1 та неодноразово наголосив на наступній процедурі огляду: «або на місці зупинки з використанням газоаналізатора, або в медичному закладі, або відмова водія від огляду з подальшим складанням протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП», роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі, якщо результат тесту газоаналізатора буде перевищувати норму 0,2 проміле, то відразу буде складено протокол за ст.130 КУпАП, що не відповідає встановленому законом порядку проведення огляду з метою визначення стану сп`яніння. Тобто, поліцейський всупереч вимогам Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 не роз`яснив ОСОБА_1 , що результат газоаналізатора не є остаточним, що ОСОБА_1 може виявити незгоду з результатом спеціального технічного засобу, після чого може бути проведено медичний огляд в закладі охорони здоров`я. Такими діями поліцейський фактично позбавив водія права висловити незгоду з результатом огляду з використанням спеціальних технічних засобів та пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я.

Вказані обставини свідчать про суттєве порушення порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП має наслідком визнання недійсним результатів такого огляду.

Окрім того, при вирішенні питання про законність огляду водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, судом враховано наступне.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Досліджені в судовому засіданні відомості відеозапису зі стаціонарного відеореєстратора «910141» тривалістю 50 секунд свідчать про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 паркується з дотриманням вимог ПДР України, жодних порушень ПДР України ОСОБА_1 на цьому відеозапису не зафіксовано.

З відеозаписів з портативних нагрудних відеореєстраторів вбачається, що працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про порушенням ним ПДР України, а саме «стоянка на пішохідному переході», проте жодних доказів цієї обставини матеріали справи, що розглядається, не містять.

У рапорті поліцейського в.2 р.1 б.1 УПП в Харківській області Олександра Єременка від 16 листопада 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог ПДР та складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Проте матеріали справи копії такої постанови не містять, що ставить під обґрунтований сумнів доведеність цієї обставини.

При цьому, суд зазначає, що рапорт поліцейського не є самостійним доказом, а є лише внутрішнім документом в системі правоохоронних органів, в якому працівник поліції доповідає своєму керівництву про певні обставини. Доказом є не сам рапорт, а відомості зазначені у ньому, і такі відомості обов`язково повинні бути підтверджені відповідними доказами (у даному випадку - копією відповідної постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Всупереч викладеному, матеріали справи не містять копії такої постанови, а згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тому суд не може самостійно збирати та витребувати докази, оскільки такими діями буде перебирати на себе функцію обвинувачення, що суперечить принципу змагальності, диспозитивності та безсторонності суду.

Таким чином, судом встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Відповідно до практики ЄСПЛ та широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

На переконання суду, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, можливість та доцільність застосування якої у провадженнях у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП підтверджена постановою Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі № 635/4159/24.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що передувала складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, були відсутні підстави для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, тому всі докази у справі, отримані після такої зупинки необхідно вважати недопустимими (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а саме відсутність правових підстав для проведення огляду водія ОСОБА_1 з метою визначення стану сп`яніння у зв`язку з його незаконною зупинкою, порушення встановленого законом порядку проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 278, 280, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка