Провадження № 3/127/9933/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., за участі прокурора Грушковського В.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади старшого державного інспектора відділу державного контролю на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті 30.06.2023, являючись згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз.2 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, на електрону адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вину визнає, просить призначити мінімальну міру покарання. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Прокурор Грушковський В.Ю. протокол про адміністративне правопорушення підтримав, просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП є доведеною.

Згідно з ст. 3 ч. 1 п. 1 (в) Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 45 ч. ч. 1, 2 абз. 1 та п. 2-7 абз. 1 розд. XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Згідно роз`яснень №1 Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.02.2021 декларація особи, яка припинила діяльність (декларація «після звільнення») декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація. Відлік строку подачі декларації «після звільнення» починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність.

Відповідно наказу голови Державної служби України з безпеки на транспорті №154-к від 16.01.2016 ОСОБА_1 з 18.01.2016 призначено на посаду головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області.

Відповідно до наказу голови Державної служби України з безпеки на транспорті №644-к від 26.04.2019 ОСОБА_1 головному спеціалісту відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області присвоєно 8 ранг державного службовця з 18.01.2019.

Відповідно до наказу голови Державної служби України з безпеки на транспорті №1781-к від 06.11.2020 ОСОБА_1 з 09.11.2020 переведено за його згодою на посаду старшого державного інспектора відділу державного контролю на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті.

Відповідно до наказу голови Державної служби України з безпеки на транспорті №782-к від 28.06.2023 ОСОБА_1 з 30.06.2023 звільнено з посади старшого державного інспектора відділу державного контролю на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті.

Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2023-30.06.2023) (при звільненні) до 31.01.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 06.03.2024 о 13:11 год. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно наданої інформації наданої з Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 , під підпис були доведені вимоги фінансового контролю.

На підставі викладеного суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 172-6 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №688 від 16.12.2024, даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій, повідомленням НАЗК №12/16-24 від 19.02.2024, листом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ №52950-2024 від 15.10.2024 та іншими матеріалами справи.

ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини, а також пом`якшуючу обставину, передбачену п.1 ч.1 ст. 34 КУпАП: щире розкаяння. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн. 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст.ст. 23, 36, 40-1, 172-6 ч. 1, 221, 276, 279, 280, 283-284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: