Справа 682/10/25
Провадження № 3/682/24/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Мотонок Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ПрАТ «ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН», дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення № 6733/10/22-01-07-10 від 26.12.2024, посадова особа: Головний бухгалтер ПрАТ «ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН», ОСОБА_1 вчинила правопорушення ведення податкового обліку, яке полягало в порушенні:

1) п.44.1 ст.44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, параграфу 15 МСБО 21«Вплив змін валютних курсів», внаслідок чого завищено від?ємне значення об?єкту оподаткування з податку на прибуток за півріччя 2024 року в сумі 378 531 334 грн.;

2) п. 63.3 ст. 63 ПКУ та пункту 8.5 розділу VIII Порядку № 1588, ПрАТ «ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН» не подано повідомлення за формою № 20-ОПІ про реєстрацію 6 (шести) об?єктів оподаткування, об?єктів, пов?язаних з оподаткуванням або через які провадилась діяльність.

3) підпункту 39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного декларування контрольованих операцій з контрагентами-нерезидентами: «Geberit Produkcja» Sp.z.o.0. (Польща), «Geberit International» AG (Швейцарія), «Ceravid» GmbH (Німеччина), «GeberitService» (Велика Британія), «Pozzi-Ginori» S.p.A. (Італія) при поданні звіту про контрольовані операції за 2018 рік («Уточнюючий» Звіт про контрольовані операції за 2018 рік від 06.11.2019 реєстраційний № та «Звітний» Звіт про контрольовані операції за 2018 рік від 30.09.2019 реєстраційний № ).

4) абз. б) п. 176.2 ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України № 2756-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, п. 2 розд. Ш- та п.1 розд. IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 року № 4, -ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн» у розрахунках «Нарахування доходу та єдиного внеску за найманих працівників в розрізі місяців звітного кварталу» та у додатку 1 звіту за 2, 3 та 4 квартали2021 року, 1 квартал 2022 року, 4 квартал 2023 року виявлено порушення в частині невідображення інформації про нараховану заробітну плату найманих працівників на загальних підставах, натомість їх дохід відображено як дохід працюючих осіб з інвалідністю. Такі недостовірні відомості призвели до зменшення податкових зобов?язань платника податку.

5) 4.5 та ч.13 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування», п. 1 та п.6 (в редакції 2020 року), пп. 5 п. 2 (в чинній редакції) розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну України від 20.04.2015 № 449 - підприємством завищено базу нарахування, до якої застосовується єдиний внесок в розмірі 8,41 відсотка та занижено базу нарахування з єдиного внеску в розмірі 22 відсотка, в результаті чого підприємством занижено суму нарахованого єдиного внеску разом в розмірі 15586,65 грн.;

6) п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 6, абз. 5 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI та п. 1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435, п.1 розділу II Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 - платником своєчасно не нараховано єдиний соціальний внесок в звітах про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на суму 24546,15 грн., зокрема в 2020 році - 12328,63грн., в 2023 році - 10606,57грн., в2024 році - 1610,95 грн.

Зазначені дії кваліфіковані за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 14.01.2025 о 09 год. 30 хв., про що належним чином було повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В призначений час ОСОБА_1 до суду не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також письмові заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення. Так, згідно заперечень, ОСОБА_1 вказує, що на дату складання протоколу відсутні подія та склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. ОСОБА_1 зазначає, що складання протоколу про адміністративне порушення одночасно зі складання Акту перевірки не може підтверджувати факт наявності події та складу адміністративного правопорушення в діях посадових осіб платника податків та є передчасним, оскільки акт перевірки є відображенням дій працівників податковий органів самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. У разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов?язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту. Також ОСОБА_1 наголошує, що жодне з, нібито, «порушень» не підпадає під вимоги положень статті 38 КУпАП стосовно термінів притягнення до адміністративної відповідальності, які повинні враховуватись за умові наявності події та складу адміністративного правопорушення, які в даному випадку відсутні. За таких обставин ОСОБА_1 просила суд провадження у справі відносно неї закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина перша статті 256 КУпАП містить вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення. Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом частини першої статті 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

До матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП додано: протокол про адміністративне правопорушення № 6733/10/22-01-07-10, акт від 26.12.2024 № 267/4/22-01-07-10/32285199 від 26.12.2024 за результатами документальної планової перевіри ПрАТ «ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН».

Будь-які інші докази, окрім зазначеного акту та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відповідальними особами ГУ ДПС у Хмельницькій області, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року у справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Відповідно до п. 54.3. ст. 54 ПК України у випадку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54 ПК України).

У випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

При цьому, статтями 55-56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту недотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Натомість, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Натомість, в ході перевірки визначене у такому повідомленні-рішенні грошове зобов`язання може бути визнане неправильно нарахованим, а самостійно розрахований платником податків розмір податку на додану вартість, який підлягає відшкодуванню, не є завищеним і сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду не є заниженою, а тому за результатами оскарження податкове повідомлення-рішення може бути скасоване.

Відтак, неприйняття податкового повідомлення-рішення із визначеною контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Тому складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП ОСОБА_1 на підставі виключно акту документальної позапланової виїзної перевірки, слід визнати передчасним та неправомірним.

Долучений до матеріалів справи акт сам по собі не може бути єдиним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Окрім того, суддя звертає увагу на те, що триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.

Як вбачається, з акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні порушення податкового обліку в різні періоди, в тому числі і 2018-2019 роки, 2, 3, 4 квартали 2021 року, 1 квартал 2022 року, 4 квартал 2023 року.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не є триваючим.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Таким чином, враховуючи усі досліджені судом докази та наведені вище обставини, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 163-1, 247, 268, 283- 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Мотонок Т. Я.