Справа № 690/469/24
Провадження № 3/690/3/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Багачеве

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.06.2024 року о 00 год. 47 хв., керував мопедом Honda Dio, б/н, по вул. Миру в м. Ватутіне (на даний час Багачеве) Звенигородського району Черкаської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_1 23.06.2024 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом вжито заходів до належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи як шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації його місця проживання, так і виклику засобами телефонного зв`язку, однак вказане не забезпечило його явку в судові засідання.

Про факт обізнаності ОСОБА_1 щодо розгляду Ватутінським міським судом Черкаської області складеного 23.06.2024 року відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, безпосередньо підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Відповідно до змісту телефонограм ОСОБА_1 неодноразово просив відкласти розгляд справи на інші дату та час у зв`язку з тим, що перебував на роботі за межами Черкаської області, а в подальшому взагалі не повідомляв про поважність причин неявки, клопотань від його імені про відкладення розгляду справи на інші дату та час до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема Рішення від 07.07.1989 року в справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Uniоn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) вказано, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Також у Рішенні від 03.04.2008 року в справі «Пономарьова проти України» Європейським судом з прав людини зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням вказаного, вважаю, що ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про розгляд Ватутінським міським судом Черкаської області справи за фактом вчинення ним 23.06.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, свідомо, за відсутності поважних причин, у судові засідання не з`являвся, що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 23.06.2024 року на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати письмові пояснення.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 23.06.2024 року серії ББА № 330728, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з керуванням ним 23.06.2024 року о 00 год. 47 хв. мопедом Honda Dio, б/н, по вул. Миру в м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, який не зареєстрований в установленому законом порядку, не маючи права керувати таким транспортним засобом, та без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Переглядом відеозаписів, долучених до матеріалів справи, встановлено факт зупинки 23.06.2024 року о 00 год. 47 хв. працівниками поліції мопед Honda Dio, б/н, водій якого представився ОСОБА_1 . Після встановлення особи водія та його поверхневої перевірки ОСОБА_1 не зміг пояснити причини порушення комендантської години, а його поведінка, що не відповідала обстановці. Також працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, оскільки від нього чутно запах алкоголю з порожнини рота, однак ОСОБА_1 не заперечуючи факту наявності в нього запаху алкоголю з порожнини рота, заперечував факт керування мопедом, а також вказав, що алкогольні напої не вживав, оскільки має проблеми з серцем, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, відмовився. В подальшому працівниками поліції після з роз`яснення прав відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121, ч.ч. 1, 2 ст. 126 КК України.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, встановивши фактичні обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), ознакою алкогольного сп`яніння, крім іншого, є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до змісту п. 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський має право ініціювати проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. В разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, в судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 23.06.2024 року о 00 год. 47 хв. керував мопедом Honda Dio, б/н, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), тож пропозиція працівника поліції пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, є законною, а відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду свідчить про наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, в ході розгляду справи не встановлено наявність обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема вчинення ним даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності, в розумінні ст. 18 КУпАП, чи в стані неосудності, в розумінні ст. 20 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Положеннями ч. 1 ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до змісту правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.02.2023 року в справі № 464/4690/20, суд, призначаючи особі адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, обмежує таке його право на певний строк, що призводить як до формального, так і до реального унеможливлення керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, викладених у постанові від 04.09.2023 року в справі № 702/301/20, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Також Верховним Судом вказано, що при цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Вказані висновки Верховного Суду є вагомими та підлягають до застосування, в якості аналогії і під час накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за адміністративні правопорушення на транспорті, санкцією яких передбачено такий вид даного адміністративного стягнення, в силу того, що відповідно до змісту абз. 2 п. 20, абз. 8 п. 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 511), рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, підлягає надсиланню до територіального сервісного центру МВС за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, зазначеної в цьому рішенні, та вже перед складенням іспитів працівник територіального сервісного центру МВС, крім іншого, перевіряє відомості про особу, яка подала зазначені документи, за державними реєстрами щодо осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

Також відповідно до змісту ч. 1 ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом, крім іншого, здійснюється шляхом внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою.

З огляду на вказане вбачається, що накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами особи, яка навіть не отримувала посвідчення водія, перешкоджатиме і в майбутньому отримати його упродовж строку, визначеного в судовому рішенні, зокрема в формі постанови.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу винного та його пасивну процесуальну поведінку, вважаю за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу, розмір якого є безальтернативним за санкцією даної статті, 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 40-1 КУпАП наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 у дохід держави судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 33, 34, 40-1, 130, 247, 276, 280, 283, 284, 294, 307, 308, 317, 317-1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 23.06.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який підлягає сплаті за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕПК), код класифікації доходів бюджету 22030106, з обов`язковим зазначенням у призначені платежу «сплата судового збору стягнутого на користь держави постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 15.01.2025 року в справі № 690/469/24».

Штраф має бути сплачений правопорушником на рахунок за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0023001, отримувач ГУК у Черкаській області/Черкаська обл./21081300, код отримувача 37930566, банк отримувача Казначейство України (ЕПК), код класифікації доходів бюджету 21081300, з обов`язковим зазначенням у призначені платежу «сплата штрафу за постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 15.01.2025 року в справі № 690/469/24, протокол про адміністративне правопорушення від 23.06.2024 року серії ААД № 349468», не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.