ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління ДПС у Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 1657 від 03.12.2024 року, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «МІК» () головний бухгалтер ТОВ «МІК» ОСОБА_1 вчинила правопорушення внаслідок включення до декларації з податку на додану вартість за липень 2024 року перекручених даних, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з ПДР до сплати на суму 34 306 369 грн. та завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 31 390 919 грн., чим порушено вимоги п. п. 185.1, ст. 185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5, ст.198, п.2001, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами), ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (детально зміст порушень викладено у витягу з акту перевірки №16975/08-01-07-05/30105738 від 01.11.2024), ст. 163-1 КУпАП

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, її представником адвокатом Кузнєцовим І.С. подано до суду заперечення на протокол, у яких адвокат наполягає на недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, а в матеріалах справи відсутні будьякі докази її винуватості у порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що є підставою для закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, саме уповноважена особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна надати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, а суд, як орган, уповноважений розглядати справу, відповідно до ст. ст. 252,280 КУпАП, повинен з`ясувати, оцінити обставини справи та наявні докази і прийняти остаточне рішення.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, можуть бути керівники та інші посадови особи підприємств, установ, організацій (заступники керівників з фінансово-економічних питань, головні бухгалтери тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, як посадовою особою головним бухгалтером ТОВ «МІК».

Головний бухгалтер є посадовою особою товариства, обсяг повноважень якої визначається відповідним положенням.

Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 займає відповідну позаду у ТОВ «МІК». Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 в період, за який проводилась перевірка, була суб`єктом інкримінованого їй правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію Акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «МІК» від 01.11.2024 № 16975/08-01-07-05/30105738.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 03.11.2015 №826/20761/14, висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, у основу яких покладено згадувані висновки акта.

Акт перевірки є єдиним долученим до справи доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення. Будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх документальних доказів, які б підтверджували викладені в акті перевірки, та відповідно й у складеному за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП протоколі про адміністративне правопорушення, обставини, посадовою особою, уповноваженою на складення адміністративних матеріалів, до суду надано не було.

Таким чином, з поданих суду матеріалів вбачається, що адміністративний матеріал не містить достатньо обґрунтованих даних та доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Оцінивши отримані в ході розгляду адміністративного матеріалу докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини недоведеності поза розумним сумнівом матеріалами справи факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 163-1,245, 247,251,252,283,284,288,289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В.Геєць