Справа №468/956/24
Провадження № 33/812/29/25
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Ядловського І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яку ухвалив суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Звягіна О.В. у приміщенні цього ж суду 29 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

у с т а н о в и в :

Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2024 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

23 грудня 2024 р. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції з пропуском строку на її апеляційне оскарження та клопотанням про його поновлення.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку, скаржник зазначає, що він не був повідомлений про розгляд справи та не отримував від суду копію оскаржуваної постанови. Так, інспектор поліції, який склав відносно нього протокол, невірно зазначив його місце проживання - АДРЕСА_3 , в той час як він фактично проживає по АДРЕСА_1 , та не зазначив засоби зв`язку. ОСОБА_1 зауважує, що надає апеляційну скаргу в межах десятиденного строку (в перший робочий день після вихідного дня 22 грудня), оскільки лише 12 грудня 2024 р. він ознайомився з матеріалами справи та текстом винесеної постанови. Однак, її копію він не отримував, роздрукував її з Єдиного державного реєстру судових рішень. Про винесену постанову дізнався, коли ДВС заблокувала його банківські картки, та лише з цього зрозумів, що мова може йти про накладені штрафи за протоколами, складеними відносно нього 02 лютого 2024 р. за статтями 130, 126, 122-2 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Ядловського І.М., вивчивши матеріали справи в межах доводів клопотання про поновлення строку, перевіривши доводи, які містить клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписи КУпАП про процесуальні строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків.

Зокрема відповідно до положень цього кодексу строки встановлюються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.

Сам строк звернення до апеляційного суду - це проміжок часу з дня винесення судом першої інстанції постанови у справі про адміністративні правопорушення, протягом якого особа має право звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналіз правил, визначених статтею 294 КУпАП, дає підстави для висновку, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови починається саме з дня винесення судом першої інстанції постанови.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства про адміністративні правопорушення та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій. Інститут строків в процесі розгляду справ про адміністративні правопорушення сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх прав та обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого учасник справи може оскаржити рішення про накладення на нього адміністративного стягнення; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду в порядку апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, постанова набирає чинності та пред`являється державою в особі її компетентних органів до виконання. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена судом 29 жовтня 2024 р. у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 . Матеріали цього провадження постановами судді Баштанського районного суду Миколаївської області неодноразово поверталися до Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області з метою встановлення місця проживання ОСОБА_1 , оскільки конверти з судовими повістками на ім`я останнього за адресою, вказаною у протоколі від 02 лютого 2024 р., поверталися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «не проживає». Докази вручення ОСОБА_1 копію постанов судді від 29 жовтня 2024 року у справі відсутні. Крім того на а.с.36 міститься заява захисника ОСОБА_1 адвоката Ядловського І.М. про ознайомлення з матеріалами справи з відміткою про його ознайомлення 12 грудня 2024 р.

Статтею 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність у матеріалах справи доказів своєчасного вручення ОСОБА_1 як судових повісток про судові засідання, так і копії постанови, а також з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17000 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М.Базовкіна