08.01.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/927/24
Провадження № 3/533/3/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судових засідань Заворотної К.Ю.; особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , захисника адвоката Коваля С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; пенсіонер; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

13 жовтня 2024 року о 18 годині 10 хвилин у селі Йосипівка по вулиці Центральній громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом -автомобілем марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою не визнав. Пояснив, що вже півтора роки не п`є. У той день дуже боліла голова. Повідомив, що спочатку поліцейський запропонував подихати у пакет, на що він погодився. Також було запропоновано подихати у Драгер, але він відмовився.

Його захисник адвокат у письмових поясненнях зазначав, що:

- з доданих відеозаписів, вбачається, що час на всіх портативних відеореєстраторах був різний, що суперечить наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозаписів»;

-на відеозаписах з бодікамер поліцейських зазначено інший номер відеореєстратора, ніж ті номера, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 296772.

На думку захисника докази - відеозаписи з бодікамер поліцейських, з огляду на різний час, який на них зазначений, та який протирічить іншим записам, наприклад з портативного відеореєстратора з автомобіля поліцейського, відсутність на відеозаписі номеру відеореєстратора, - це критерії очевидної недопустимості доказів.

Вказані обставини, за ствердженням захисника, свідчать про порушення поліцейськими Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", п. 5 Розділу II. Наведене фактично призводить до подальшої неможливості використання відеозаписів отриманих з невірним часом. Крім того відеозапис без зазначення відповідного номера відео реєстратора унеможливлює його використання в якості доказу запису саме з цього реєстратора.

Крім того, захисник зазначав, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 296772 поліцейський вказує, що водій керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме «запах алкоголю з порожнини рота», однак в протоколі повинно бути зазначено декілька ознак алкогольного сп`яніння, а не одна ознака. Зазначення у протоколі лише однієї ознаки сп`яніння є порушенням п. 8 постанови КМУ від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». Тобто протокол взагалі не містить передбачених законодавством ознак сп`яніння. Поліцейський не зазначив підстави огляду на стан сп`яніння, передбачені законодавством, що свідчить про відсутність достатніх даних щодо обґрунтованості такої підозри, і відповідно подальших його дій.

У судовому засіданні захисник надав пояснення, аналогічні тим, що виклав письмово. Звертав увагу судді на освітлення по різному зафіксоване відеозаписами. На відеозаписі, зробленому з автомобільного відеореєстратора ще світло, а з бодікамер поліцейських вже темно, хоча час майже однаковий приблизно 18.00 годин вечора. Наполягав на тому, що протокол складений з порушенням, в особи взагалі не було підстав проходити огляд. Просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників провадження, суддя установила таке.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 13.10.2024 серії ААД № 296772 (а.с. 3, 4);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 989210 від 13.10.2024, відповідно до якої особу притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП (наведеною постановою підтверджуються підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ) (а.с.5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, від 13.10.2024, відповідно до яких огляд у медичному закладі не проводився (а.с.6,7);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким від походження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с.8,9);

- довідку про те, що громадянин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався (а.с.11);

- відеозапис, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу та у медичному закладі (а.с. 13).

Складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами адміністративного правопорушення відбувалося у відповідності до вимог КУпАП, права особи, відносно якої було складено протокол, працівниками поліції порушені не були, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеофіксації та підтверджується дослідженими суддею доказами.

Водій не заперечував факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Всі заперечення з боку захисту в основному стосувалися процедурних порушень, яких, на думку захисника, припустилися поліцейські при оформленні адміністративного матеріалу.

Головний біль, який начебто відчував водій при керуванні автомобілем, на думку суду не може виправдати факт ухилення водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, такий біль жодним чином не заважав водієві керувати транспортним засобом.

Що стосується аргументів захисника щодо процедурних порушень суддя зазначає таке.

Візуальні розбіжності вуличного освітлення, зафіксованого автомобільним відеореєстратором та нагрудними відеокамерами поліцейських, як відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення пп. а п. 19.1 ПДР (неувімкнення фар ближнього світла у темну пору доби), пояснюються тим, що автомобільним відеореєстратором велася відеозйомка з поліцейського транспортного засобу, що рухався, з увімкненими ближнім світлом фар у темну пору доби, як це й передбачено пп. а п. 19.1 Правил дорожнього руху. Тоді як у подальшому відеозапис вівся на вулиці з нагрудних відеокамер поліцейських й штучне освітлення, відповідно, було відсутнє.

Той факт, що у протоколі зазначено тільки одну ознаку алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та не зазначено інші (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), передбачені п. 3 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція), не спростовує факт наявності у працівників поліції підозри щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та не виправдовує відмову водія від проходження такого огляду. Спростувати безпідставність підозри, висловленої працівниками поліції щодо виявленої ознаки алкогольного сп`яніння, водій мав шляхом виконання свого обов`язку, закріпленого у п. 2.5 Правил дорожнього руху, а не відмовляючись від огляду. Крім того, якщо працівниками поліції не було виявлено інші ознаки алкогольного сп`яніння (всі, визначені Інструкцією), то і зазначати їх не було обов`язку та потреби. Якщо виявлено одну ознаку, а інші відсутні, то це не означає, що водій набуває право відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо аргументів захисника про розбіжності у часі, зафіксованому відеозаписами, то дійсно відеофайли містять незначні розбіжності у початку запису (18:04:24, 18:00:16, 18:01:05, 18:02:31). Проте такі незначні розбіжності не спростовують факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Сам водій не спростовував, що саме він зображений на відеозаписах. Сторона захисту не наполягала на тому, що відеозаписи здійсненні не у той день чи час, що зафіксовані відеозаписами, чи відбулося втручання у відеофайли. Той факт, що поліцейськими у процесі включення портативного відеореєстратора не було переконано у точності встановлених на пристрої (портативних відеореєстраторах) дати та часу, чи формальне недотримання п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 11 січня 2019 р. за № 28/32999, не робить ані огляд на стан сп`яніння недійним, ані спростовує факт відмови від огляду на стан сп`яніння, та не створює наслідки недопутимості як доказу відеозапису за умови його безперервності та цілісності.

Отже суд відхиляє всі основні аргументи сторони захисту як безпідставні.

Ураховуючи викладене, суддя уважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до довідки, виданої сектором поліцейської діяльності № 1 відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з базою даних ІКС ІПНП САП ГСЦ та інформації ТСЦ отримував посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 01.06.2017 (а.с. 10).

Згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суддя, урахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшла висновку про призначення ОСОБА_1 безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що громадянин ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили постановою суду.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Реквізити сплати штрафу:

- стягувач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області; місцезнаходження: вул. Матвійчука Юліана, 83, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 40108630;

-отримувач коштів ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300. «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Протокол про адміністративне правопорушення від 13.10.2024 серія ААД № 296772.

Реквізити сплати судового збору:

- стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вулиця Липська, 18/5, місто Київ, Київська область, 01601; ідентифікаційний код 26255795;

- отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 08.01.2025.

Суддя В.П. Козир