ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/1670/24

Провадження № 33/820/96/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Бойка В.Ф.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойка В.Ф. на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є особою з 3 групою інвалідності, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 13:45 в місті Нетішин Шепетівського району, Хмельницької області по вул. Енергетиків, 2, керував автомобілем OpelAstra, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту Drager Alcotest 6810. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням судді, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бойко В.Ф. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року та прийняти нову постанову про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до відділу поліцейської діяльності №1 (м. Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, оскільки не був обізнаний про час, місце та дату розгляду справи. З текстом постанови ОСОБА_1 ознайомився лише 23.12.2024 року, під час ознайомлення з матеріалами справи.

Також захисником зазначено, що наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення ЕПР 1 №148178 від 11 жовтня 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 , в частині відомостей про місце проживання, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, проте суд першої інстанції матеріали справи для їх належного оформлення до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області не повертав, а розглянув по суті.

Міський суд не міг повідомити ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, так як, працівниками поліції, під час складення протоколу невірно зазначено місце проживання ОСОБА_1 , а саме - замість будинку «№24», помилково зазначено «№4», а замість квартири «№123», помилково зазначено - кв. « АДРЕСА_2 ». З цих причин направлені ОСОБА_1 поштою 23.10.2024, на адресу за якою він не проживає, судова повістка і 13.11.2024 постанова суду повернуті назад до суду.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних даних про належне

повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді першої інстанції передбачені законом права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою тощо.

Висновок про те, що ОСОБА_1 не цікавився розглядом справи не відповідає дійсності. Станом на повідомлену йому поліцейським дату (18.10.2024) розгляду Нетішинським міським судом протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи до Нетішинського міського суду не надходили, а отримані судом лише 21.10.2024.

Не будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 не зміг надати суду документи, що характеризують його особу, а суд при прийнятті постанови, не зміг виконати завдання, передбачені ст. ст. 33, 34 КУпАП.

Також із протоколу слідує, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом. При цьому в протоколі не зазначено номер і дату проведення тесту, а також, який показник алкоголю в крові було встановлено під час проведення тесту, що свідчить про неповноту звинувачення ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Бойко В.Ф. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024року та постановити нову постанову, якою направити матеріали справи для належного оформлення до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, з наведених у апеляційній скарзі підстав.

ОСОБА_1 показав, що є особою з 3 групою інвалідності, у нього в нозі стоїть протез, тому йому потрібні права керування автомобілем, щоб він міг керувати, йому важко пересуватися. Протокол підписував, був у шоці, не звернув увагу на помилки в адресі. Напередодні у нього загинув брат.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до приписів ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

24 грудня 2024 року захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бойко В.Ф. звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, у судовому засіданні участі не брав та копію оскаржуваної постанови не отримував. З текстом постанови ОСОБА_1 ознайомився лише 23.12.2024 року, під час ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується відповідною заявою (а/с 20).

З матеріалів справи вбачається, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Бойко В.Ф. в судовому засіданні 12 листопада 2024 року присутні не були, матеріали справи не містять підтвердження про їх повідомлення про дату та час розгляду справи.

Апеляційний суд визнає наведені вище обставини поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, враховуючи, що судовий розгляд було проведено у відсутності ОСОБА_1 та його захисника через помилку в адресі проживання ОСОБА_1 , з метою ефективного та належного забезпечення права особи на доступ до правосуддя, необхідно поновити апелянту строк апеляційного оскарження постанови судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року.

Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог статей 245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251,252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

У поданій апеляційній скарзі захисник Бойко В.Ф. зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, в частині невірного зазначення відомостей про місце проживання, не зазначення номеру, дати проведення і показника тесту Drager Alcotesr, матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню до відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУПН в Хмельницькій області для належного оформлення. Крім того, через невірне зазначення працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про місце проживання ОСОБА_1 , він не отримував від суду повісток та повідомлень про дату та час проведення судового засідання.

Однак з такими доводами апеляційної скарги апеляційний суд погодитись не може.

Так, невірне зазначення працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про місце проживання ОСОБА_1 , через що він не отримував від суду першої інстанції повісток та повідомлень про дату та час проведення судового засідання, є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З відеозаписів, які наявні в матеріалах справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 було складено у його присутності, протокол підписаний ним особисто та вручено копію вказаного протоколу. Працівниками поліції повідомлено останнього про те, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатись Нетішинським міським судом Хмельницької області за викликом.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо нього Нетішинським міським судом Хмельницької області, останній не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про дату та час, а також стан розгляду справи щодо нього.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Щодо доводів захисника Бойка В.Ф., що судом першої інстанції було розглянуто справу про адміністративне правопорушення без належного повідомлення та без участі ОСОБА_1 , чим порушено право особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на захист, то вони не заслуговують на увагу.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, після ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист, його захисник оскаржив прийняте судом першої інстанції рішення, ОСОБА_1 та його захисник були присутні у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, та надали докази та свої пояснення, таким чином ОСОБА_1 реалізував своє право на захист.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не дають підстав для скасування постанови судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги в тій частині, що в протоколі не зазначено номер і дату проведення тесту, а також, який показник алкоголю в крові було встановлено під час проведення тесту, що свідчить про неповноту звинувачення ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, оскільки вказана інформація міститься у роздруківці Drager Mobile Printer, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №148178 та з якого вбачається, що тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у м. Нетішин, вул. Енергетиків, 4, приладом Drager Alcoter 6810 11.10.2024 о 13.53 год., результат проведеного огляду становить 2,49 ‰. (а/с 4).

Крім того, суть правопорушення, викладена у протоколі відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 також зазначив, що він є інвалідом війни ІІІ групи, на підтвердження чого до апеляційної скарги долучено копію відповідного посвідчення, та у нозі вставлений протез, а з позбавлення права керування транспортними засобами виникнуть труднощі з його пересуванням, тому просив не позбавляти його права керування автомобілем.

Щодо вказаних доводів про незастосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами зазначаю наступне.

Згідно зі статтею 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

За приписами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Суддя за результатами розгляду цієї справи, застосовував до правопорушника стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Зауважую, що законодавець у санкції не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань, тому дискреційні повноваження суду обмежені імперативно встановленими нормами при обранні та застосуванні до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ті обставини, що ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи не можуть стати підставами для незастосування до нього обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В інакшому випадку, порушуватиметься принцип правової визначеності, який є невід`ємною складовою верховенства права, та гарантує, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.130 КУпАП позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойка В.Ф. на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойка В.Ф. задовольнити.

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Бойку В.Ф. строк апеляційного оскарження постанови судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойка В.Ф. залишити без задоволення.

Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя