ПОСТАНОВА

іменем України

10 січня 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не зазначений, громадянки України, уродженки с. Ялинкувате Сколівського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , заміжньої, на утриманні неповнолітніх та/чи непрацездатних осіб не має, не працює, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ВАВ № 021959, котрий складений 15.11.2024 року поліцейським офіцером громади СП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області майором поліції Зиничем А.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП стверджується, що остання 15.11.2024 року близько 15:00 год. у приміщенні, що по АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , здійснила ОСОБА_3 реалізацію тютюнових виробів сигарет торгівельної марки «DESERT Morning» у кількості однієї пачки, на якій немає марки акцизного збору, за ціною 85 грн., чим порушила вимоги ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» щодо маркування тютюнових виробів.

Під час вжиття заходів забезпечення провадження, а саме під час огляду 15.11.2024 року речей у приміщенні, що по АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 виявлено та вилучено сигарет торгівельної марки «DESERT Morning» у кількості десяти пачок, без марок акцизного збору, грошові кошти в сумі 85 грн., зокрема паперовими купюрами: 1-на номіналом 50 грн., 1-на номіналом 10 грн., дві монети номіналом 2 грн. та три монети номіналом 1 грн.. Окрім того, ОСОБА_3 15.11.2024 року, поблизу приміщення, що по АДРЕСА_1 , було добровільно видано сигарети торгівельної марки «DESERT Morning» у кількості однієї пачки, без марки акцизного збору.

ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи двічі належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з`явилася в останнє з призначених судових засідань, після ознайомлення із своїми правами й обов`язками, визначеними у ст. 63 Конституції України та у ст. 268 КУпАП, свою вину у порушенні вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» не визнала, вказала, щоу приміщенні, що по АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , розміщене також місцеве відділення компанії «Нова пошта», й того дня вона прийшла у це приміщення із заздалегідь придбаними через мережу Інтернет сигаретами торгівельної марки «DESERT Morning», без наявних на них марок акцизного збору, котрі мала намір відправити своєму брату ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем та перебуває на передовій, й так вона робить систематично, попередньо зателефонувавши йому, що відправляє посилку. Так було й того разу, однак під час розмови з братом, він повідомив їй, що за два тижні приїжджає у відпустку, а тому немає потреби відсилати посилку. Тоді вона почала розпаковувати посилку назад, й у цей час всередину зайшов місцевий житель ОСОБА_3 , якого вона добре знає, побачив, що вона пакує у сумку сигарети, й попросив відпродати йому бодай пачку, на що вона погодилася та відпродала йому одну пачку сигарет за ціною, за котрою придбала їх попередньо у мережі Інтернет, після чого у приміщення одразу ж зайшли працівники поліції. Зазначила, що не має жодного відношення до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , та не здійснює реалізацію товарів у згаданому приміщенні. Вона спробувала це пояснити працівникам поліції, проте ті її не слухали, у зв`язку з чим вона вважає таку поведінку працівників поліції неприйнятною, а за результатами таких їхніх дій щодо штучного створення умов для притягнення її до відповідальності, просила закрити провадження у цій вигаданій справі про адміністративне правопорушення.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно статей 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, передбачена нею відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Своєю чергою, статтею 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (у редакції, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення), порушення вимог котрої ставиться у провину ОСОБА_1 , регламентовані вимоги щодо маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом з тим, направлені до суду матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам статей 251, 252 КУпАП, не містять достатніх та допустимих доказів з приводу здійснення ОСОБА_1 роздрібної чи то оптової торгівлі тютюновими виробами, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, з огляду на таке.

Слід зазначити, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» 01.01.2025 року втратив чинність крім ст. 8 цього Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію ст. 33 Закону України № 3817-ІХ від 18.06.2024 року , а положення цього Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням Закону України № 3817-ІХ від 18.06.2024 року.

То ж суддя висновує, що поліцейський офіцер громади СП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області майор поліції Зинич А.В., складаючи відносно ОСОБА_1 вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП, та вказуючи у ньому про порушення останньою вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», не врахував, що починаючи з 18.06.2024 року положення ст. 11 цього Закону застосовуються в частині, що не суперечить положенням Закону України № 3817-ІХ від 18.06.2024 року, й у редакції такої статті відсутні вимоги щодо маркування.

Однак, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 30 травня 2013 року у справі «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04) та від 20 вересня 2016 року у справі «Карєлін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08), щодо формулювання суті адміністративного правопорушення вказує на те, що суди не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а та, у свою чергу, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Окремо слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Проте, у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам статей 251, 252 КУпАП, відсутні також й достатні та допустимі докази про систематичну діяльність ОСОБА_1 у вигляді роздрібної або оптової торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, що, відповідно, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Більше того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 взагалі не здійснює реалізацію товарів та/чи продукції у приміщенні, що по АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , й не пов`язана з останньою будь-якими відносинами, у тому числі й трудовими.

Відтак суддя, при встановлених під час судового розгляду усіх обставинах даної справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у її діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року у справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, так як можливість внесення до викладеного у ньому змісту виправлень, змін чи дописувань, зокрема й у фабулу правопорушення, чинним КУпАП не передбачено, а профільним підзаконними нормативними актами вчиняти відповідні дії після складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення його примірника особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо заборонено.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Одночасно, на виконання положень ч. 6 ст. 283 КУпАП, у постанові про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, слід вирішити також питання про вилучені речі і документи, зокрема у спосіб їх конфіскації.

Щодо такої конфіскації, то належить вказати, що відповідно до пункту 18 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2022 року за № 985 (із змінами та доповненнями), конфісковані тютюнові вироби підлягають знищенню, так як в силу відсутності на них маркування, вони є продукцією, котра згідно ст. 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» є неякісною та небезпечною.

Отож, конфіскацію вилучених та добровільно виданих сигарет торгівельної марки «DESERT Morning» у загальній кількості одинадцяти пачок, на котрих немає марок акцизного збору, належить здійснити в один із передбачених законом для цього способів, зокрема у спосіб їх знищення, оскільки такі відносяться до продукції, котра є неякісною та небезпечною.

Окрім того, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 156, 245, 247, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Конфіскувати вилучені та добровільно видані сигарети торгівельної марки «DESERT Morning» у загальній кількості одинадцяти пачок, на котрих немає марок акцизного збору, та виручку, одержаної від продажу названих сигарет у кількості однієї пачки у сумі 85 (вісімдесят п`ять) грн., котрі, відповідно до квитанції № ЖЄО 6645 про отримання на зберігання речових доказів, зберігаються у Відділенні поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Конфіскацію вилучених та добровільно виданих сигарет торгівельної марки «DESERT Morning» у загальній кількості одинадцяти пачок, на котрих немає марок акцизного збору, - здійснити у спосіб знищення зазначеної продукції.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН