Справа № 275/1200/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року с-ще Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю захисника Слівінського В.О.,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2024 о 00 год. 42 хв. в селищі Брусилів по вул. Базарній, Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином, його інтереси представляє захисник, а тому суд розглядає справ без йог участі.

В судовому засіданні захисник Слівінський В.О. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яке мотивоване тим, що направлення на огляд водія, розписки складені відносно іншої особи, ніж та, яка зазначена у протоколі; з долученого акту огляду на стан алкогольного сп`яніння не можливо встановити, відносно кого складено акт; при складанні протоколу, вимоги ст.268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені не були; на відеозаписі не зафіксований факт керування автомобілем ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , використання інших технічних засобів відеозапису, які не вказані у протоколі, не можуть слугувати доказом вчинення. Вищевказані докази не є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 .

Суддя, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення викладають аргументи щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме у цьому протоколі, який суд має оцінити у сукупності з іншими доказами у справі.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до приписів Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії (частина друга статті 14). Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абзаци другий і четвертий частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух»). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (стаття 52 цього Закону).

За змістом абзаців третього та п`ятого частини другої статті 16 указаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Порядок).

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що порушення Правил дорожнього руху , які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

На доведення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини у вчиненому суду надано наступні докази:

- протокол від 27.10.2024 серії ЕПР1 № 159827, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- копію постанови від 27.10.2024 серії ЕНА № 3350329 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122КУпАП (а.с. 5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.10.2024 щодо ОСОБА_1 (а.с. 10);

- розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 4), яка не підписана ОСОБА_1 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів, який не підписаний ОСОБА_1 (а.с.7),

- відеозапис події 27.10.2024, на якому зафіксовано, зокрема, факт руху авто, його зупинку, вихід ОСОБА_1 з водійського місця, факт його неодноразової відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 13).

Оцінюючи доводи захисника щодо не керування ОСОБА_1 авто, суд приходить до висновку про їх безпідставність, так як з відеозапису з відеореєстратора патрульного авто чітко видно рух авто та його зупинку, перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні безпосередньо після зупинки автомобіля. В суду відсутні підстави не приймати даний відеозапис як доказ. Також з доданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував щодо керування авто при оформленні матеріалів за іншим правопорушенням.

Доводи захисника про недоліки направлення на огляд та протоколу в частині помилок в написанні імені водія суд також відхиляє, оскільки з сукупності письмових доказів та змісту відеозапису можна безсумнівно встановити особу водія, його свідому відмову від огляду після керування авто при встановленні ознак алкогольного сп`яніння. Тому граматичні помилки при заповненні бланків документів не вказують на невідповідність особи, зазначеній в протоколі, тій, відносно якої проводились процесуальні дії та розглядається справа. Вказаний підхід вбачається і з позиції ККС ВС, зазначеній в постанові від 17 лютого 2022 року, справа № 754/3288/19, яку суд бере до уваги.

Щодо нероз`яснення прав ОСОБА_1 , то вказане спростовується доданим відеозаписом, де йому роз`яснювались процесуальні права при оформленні документів (час. 01.16 год), та водій свідомо відмовився від підпису пам`ятки з правами.

В зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про закриття провадження.

Враховуючи вказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при наявності ознак такого, тобто в діях ОСОБА_1 наявний склад вказаного правопорушення.

При обрані міри адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, обставин що обтяжують чи пом`якшують відповідальність не встановлено.

Згідно довідок відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами, протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП та є власником автомобіля ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 8, 9, 11).

Суд враховує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

З врахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. 8, 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 27.10.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів:ГУК у Житомир обл./Житомир обл./ 21081300, код отримувача (код ЄРДПОУ): 37976485, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0006001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок(отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що згідно ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Також роз`яснюємо що згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Копію постанови направити до ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова складена 13.01.2025.

Суддя П. В. Миколайчук