Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/87/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Майданніков О. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., розглянувши у письмовому провадженні у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що водій ОСОБА_1 21.09.2024 о 21:52 год. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницькому по вул. Кримська,108, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився на вимогу поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «DRAGER Alcotest» 6820 на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що з постановою суду він не погоджується та вважає її необґрунтованою та безпідставною, а тому постанова суду має бути скасована.

Вказує і на те, що у справі відсутні будь-які докази, що беззаперечно вказують на його вину, а суд першої інстанції не оцінив докази з точки зору об`єктивності та належності, ухвалив рішення, яке ґрунтується лише на викладеній позиції у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, вказує на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідки у справі не залучалися; пояснення він не надавав; докази, що підтверджують його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортного засобу у справі відсутні. Зокрема, відсутній у справі висновок закладу охорони здоров`я, яким би можливо було підтвердити наявність алкогольного сп`яніння, а також відсутня роздруківка з Драгера.

Вважає, що суд першої інстанції неправомірно зазначає, що одним із доказів, яким нібито підтверджується його вина є відеозапис з автомобільного реєстратора та відеозапис з технічного засобу. Зокрема, згідно відеозапису інспектором поліції не було зафіксовано порушень ним ПДР, що могло б стати підставою для зупинки автомобіля, яким він керував. Таким чином, для зупинки його транспортного засобу у патрульних не було жодних підстав.

За таких обставин, вважає, що були відсутні підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує і на те, що з відеозапису, вбачається, що він поводив себе спокійно, врівноважено, у нього були відсутні порушення у вимові, його рухи були чіткі та впевнені.

За яких обставин та якими методами спостереження керувався інспектор при встановленні ознак алкогольного сп`яніння, йому не відомо. Проте, все перераховане у протоколі не відповідає дійсності, що зокрема можна чітко розгледіти з відеозапису. Наявність запаху алкоголю з порожнини роту, інспектором не доведено та для підтвердження відповідного факту, інспектором не було запрошено свідків, а запах міг бути присутнім у зв`язку з тим, що поряд з ним в автомобілі знаходився пасажир, який дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мельник О.В., належним чином були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи, про що свідчить супровідний лист від 26.12.2024 (а.п.75), проте в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли до апеляційного суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 і його захисника - адвоката Мельник О.В., та вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи у порядку письмового провадження, вивчивши доводи апеляційної скарги особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134171 від 21.09.2024 (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2024(а.с.2), довідкою поліції про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 10.09.2020 (а.с.3), відеозаписами вказаної події. (а.с.4)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134171 від 21.09.2024 водій ОСОБА_1 21.09.2024 о 21:52 год. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницькому по вул. Кримська, 108, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та на вимогу поліцейського відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «DRAGER Alcotest» 6820 на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)

З долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, який було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, що на відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та запропонував останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Працівником поліції було роз`яснено водієві ОСОБА_1 , що якщо особа відмовляється на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння, то буде автоматично складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У ході спілкування водій ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, про те, що він вживав у цей день пиво. (а.с.4)

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дані відеозаписів досліджених судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_2 , а також підтверджуютьфакт відмови останнього від проходження перевірки на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону є твердження апелянта щодо відсутності законної підстави для зупинки транспортного засобу.

Згідно долучених до справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про те, що він їхав по місту через перехрестя з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, так як забув її вимкнути після від'їзду від магазину. За таких обставин, суд першої інстанції правильно врахував, що у представника патрульної поліції були законні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так як останній їхав з увімкненою аварійною світловою сигналізацією не з підстав, які передбачені у пункті 9.9. Правил дорожнього руху, який саме і передбачає вичерпний перелік підстав, коли аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена.

Позиція апелянта, що на відео відсутні візуальні ознаки алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1 і суд першої інстанції не дав належної оцінки цьому, на думку апеляційного суду є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп'яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп'яніння.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що п. 2.5 ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.

Більше того, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано те, що ОСОБА_1 на твердження представника патрульної поліції не тільки не заперечував наявність у нього виявлених ознак алкогольного сп'яніння, але і повідомив, що з ранку в день його зупинки вживав пиво.

За таких обставин, позицію сторони захисту про незаконність зупинки транспортного засобу та відсутність доказів наявності у ОСОБА_1 в момент зупинки ознак алкогольного сп'яніння, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

На переконання апеляційного суду, працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.