Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

секретаря судового засідання - Богдан Л.М.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - Давидюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника Давидюка Максима Вікторовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.11.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.10.2024 о 05 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «DAF FT XF», д.н.з. НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричепом «Weilton», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням (заснув) та скоїв з`їзд у кювет, в результаті чого перевернувся, чим порушив п.2.3 (б), п.12.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України (а.с.27).

Не погоджуючись із постановою суду захисник Давидюк М.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вказує на те, що ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні правопорушення, про що було зазначено його захисником.

Разом з тим, порушник не погоджується з мотивувальною частиною постанови суду першої інстанції. Зокрема, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням (заснув) та скоїв з`їзд у кювет, в результаті чого перевернувся. Вказане формулювання було зазначено в електронному протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, складеного на місці дорожньо-транспортної пригоди працівником поліції. Проте в письмовому поясненні, складеному ОСОБА_1 власноручно, було зазначено, що він під час керування автомобілем вчасно не помітив собаку, яка вибігла на дорогу і, через раптовість виниклої ситуації, інстинктивно викрутив кермо в сторону, внаслідок чого з`їхав у кювет. Судження про те, що він заснув під час керування автомобілем, вважає помилковим і припускає, що працівник поліції під час складання протоколу невірно розтлумачив його фразу з усних пояснень «зловив гаву».

Відтак, погоджуючись із встановленням факту вини та призначеним розміром відповідальності, а також фактично сплативши призначений штраф, порушник вважає за необхідне змінити мотивувальну частину постанови, зазначивши фактичні підстави, що стали наслідком дорожньо-транспортної пригоди.

Просить змінити постанову, виклавши обставини скоєння правопорушення відповідно до пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які наявні в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги; заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Факт порушення правил дорожнього руху визнається ОСОБА_1 і не оспорюється у поданій апеляційній скарзі. Дії ОСОБА_1 суд вірно кваліфікував за ст. 124 КпАП України.

Що стосується тверджень апеляційної скарги про те, що в протоколі про порушення працівниками поліції неправильно викладено обставини скоєння правопорушення, то вони не заслуговують на увагу.

Так в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_2 , підтвердив, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не впорався з керуванням оскільки заснув.

Крім того схема місця ДТП (а.с. 2) не містить будь яких відміток, які підтверджували факт різкої зміни руху чи гальмування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Таким чином за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що стороною захисту не надано суд доказів, які б спростовували наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

З огляду на вищенаведене підстави для зміни постанови суду першої інстанції з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Давидюка Максима Вікторовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.