Провадження № 3/185/104/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали, які надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого охоронцем «Євробуд», інваліда ІІІ групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

14.11.2024 року близько 07.20 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці по вул.Будівельна м.Павлограда, гаражний кооператив «Надія», з хуліганських мотивів висловлювався нецензурною лайкою в бік гр. ОСОБА_2 , чим вчинив дрібне хуліганство.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, суду повідомив, що 14.11.2024 року о 07.00 год. він разом із знайомим перебували на території гаражного кооперативу. В гаражі гр. ОСОБА_2 він намагався знайти свої лещата. Заглянувши та здійснивши перевірку в гаражі, він своїх лещат не знайшов. У зв`язку з чим допустив нецензурні вислови на адресу ОСОБА_2 . Не вважає, що допустив якесь порушення. Гаражний кооператив не є громадським місцем, а гр. ОСОБА_2 постійно на нього наговорює.

В підтвердження винуватості гр. ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення судом були досліджені наступні письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення №213783 серії ВАД від 04.12.2024 року, в якому викладені обставини інкримінованого правопорушення;

- копія рапорту поліцейського від 14.11.2024 року, відповідно до якого 14.11.2024 року на лінію «102» надійшло повідомлення, що 14.11.2024 року о 07.34 год. за адресою: м.Павлоград, вул.Будівельна, біля гаражів двоє чоловіків погрожували заявнику ОСОБА_2 , обіцяли повісити на дереві. Погрожував ОСОБА_3 ;

- копія письмових пояснень гр. ОСОБА_2 від 14.11.2024 року, відповідно до яких останній пояснив, що 14.11.2024 року близько 07.20 год. до нього підійшов ОСОБА_1 та почав йому погрожувати фізичною розправою. Раніше ним вже була подана заява на гр. ОСОБА_1 за фактом погроз;

- копія письмових пояснень гр. ОСОБА_1 від 03.12.2024 року, відповідно до яких останній пояснив, що 14.11.2024 року о 07.20 год. він прийшов до гаражного кооперативу «Надія» по вул.Будівельна м.Павлограда, де перебував ОСОБА_2 , з яким у нього склалися неприязні відносини. Прийшов до останнього, щоб забрати свої лещата, які перебували у нього в гаражі. В подальшому між ними виник словесний конфлікт, в ході якого він висловлювався в бік гр. ОСОБА_2 нецензурними словами. Свою провину визнає;

- копія паспорта гр. ОСОБА_1 ;

- письмова заява гр. ОСОБА_1 про визнання своє вини у вчиненні адміністративного правопорушення від 04.12.2024 року.

Стаття 173 КпАП України передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків. Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст.173 КУпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Звичайно, словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання нецензурних слів виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно, знижуючи рівень людського спілкування, завдає морального зиску суспільству, шкоду духовному самопочуттю людей, затьмарює настрій та ображає їх людську гідність, породжує зневажання етикою та мораллю.

Аналізуючи показання ОСОБА_1 про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, співвідносячи їх з письмовими доказами, суд робить висновок про їх неправдивість і розцінює це як спосіб захисту від висунутого обвинувачення, виходячи з наступного.

Громадське місце характеризується своєю суспільною значущістю, для задоволення культурних, ідеологічних, політичних, естетичних, економічних та інших інтересів багатьох людей, що передбачає вільний доступ і їхнє спільне використання необмеженою кількістю людей. Під такі ознаки, окрім іншого, підпадають і вулиці, які є громадським місцем.

Згідно досліджених доказів та показань ОСОБА_1 словесна перепалка з потерпілим ОСОБА_2 відбулась на території гаражного кооперативу «Надія» по вул.Будівельна м.Павлограда, під час якої ОСОБА_1 допустив нецензурні вислови на адресу гр. ОСОБА_2 , проявляючи неповагу до суспільства та прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві. Будь-яких порушень процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд не встановив.

Посилання ОСОБА_1 на наявність неприязних відносин між ним та потерпілим, що спонукало останнього звернутись до поліції та сповістити неправдиві відомості, були спростовані в суді показаннями самого ОСОБА_1 , в яких він не заперечував словесної перепалки, яка відбулась між ним та ОСОБА_2 на території гаражного кооперативу, в ході якої він допустив нецензурні вислови на адресу ОСОБА_2 , та доданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами: письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Враховуючи характер і наслідки вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу гр. ОСОБА_1 , який працює, вчинив правопорушення вперше, суд застосовує до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та виховання.

У відповідності вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з гр. ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 173, 284, 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі ст.173 КУпАП ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одна) гривня на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605.60 гривень на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Мельник