Номер провадження 3/521/468/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152701 від 17.10.2024 року, ОСОБА_2 , 17.10.2024 року о 12 год. 50 хв., в м. Одесі на вул. Мясоїдівська, 30 на перехресті з вул. Болгарська, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при подачі сигналу, що дозволяє рух, не надала можливість транспортному засобу «Ford Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився на перехресті, завершити маневр повороту ліворуч з вул. Мясоїдівська, в результаті чого скоїла з ним зіткнення, чим порушила п.16.5 «Правил дорожнього руху України» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 вину у вчиненні ДТП не визнали, обґрунтовуючи тим, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що 17.10.2024 року о 12 год. 50 хв., в м. Одесі на вул. Мясоїдівська, 30 на перехресті з вул. Болгарська, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , Флоринська (після зміни прізвища ОСОБА_5 рухалась на дозволяючий зелений сигнал світлофору та стверджує, що транспортний засіб «Ford Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився на перехресті в нерухомому стані, почав рухатись, після чого вона відчула удар у свій транспортний засіб.

06.12.2024 року представник ОСОБА_6 Тодорова Л.М. звернулась до суду з клопотанням про витребування з Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради відеозапису з камер відеоспостереження, які зафіксували ДТП, що сталося на перехресті вулиць М`ясоїдівської та Болгарської в м. Одесі, в період часу з 12:40 год. до 13:00 год. 17.10.2024р., яке було задоволено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її представника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Вивчивши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушила п. 16.5 ПДР України, відповідного до якого зазначено, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Наданий з Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради відеозапис з камер відео спостереження суддя не приймає до уваги, оскільки з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження вбачається, що встановити обставини, про які зазначає захисник ОСОБА_3 не є можливим.

Суддя також не приймає до уваги наданий захисником ОСОБА_3 лист з КУ «СМЕП» ОМР від 23.12.2024р. вих. № 01-07/910 про режим роботи світлофорного об`єкту розташованого на перехресті вулиць М`ясоєдівської та Болгарської, оскільки у справі не встановлювався факт порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.8.10 ПДР, так як ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_7 вимог п.16.5 ПДР України.

Клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи обставин ДТП, учасниками справи не заявлялось.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Михайлова проти України», а також положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, суд позбавлений можливості у справах даної категорії збирати докази за власною ініціативою.

Обов`язок щодо збирання доказів винуватості покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ч. 2 ст. 251 КУпАП), а також на потерпілого (засади змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, визначені ст. 129 Конституції України; ст. 269 КУпАП).

Ураховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наданих йому доказів.

Отже, суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_4 вбачається причинно-наслідковий зв`язок між діянням, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, які настали, а також її вина у порушенні вимог п. 16.5 ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до ДТП.

Це підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152701 від 17.10.2024р., схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП.

Пояснення щодо обставин ДТП надані ОСОБА_7 та її представником спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху передбаченими п. 16.5 ПДР України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Таким чином, суддя критично відноситься до пояснень ОСОБА_4 та її представника та не приймає їх до уваги.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_4 судом встановлено не було.

А тому суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення доведена у судовому засіданні у повному обсязі.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Враховуючи, що вказане адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_7 17 жовтня 2024 року, то з урахуванням положень ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення завершується 17 січня 2025 року, а тому в задоволенні клопотаня адвоката Тодорової Л.М. про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно відмовити. Адвокат помилково вважає, що строк накладення стягнення становить два місяці, адже справа перебуває на розгляді в суді, і в силу вимог ст. 38 КУпАП строк накладення стягнення за вчинене ОСОБА_7 правопорушення становить три місяці.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вважає достатнім і доцільним визначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст.124,24,283,284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

(Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору штрафу 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Д.Д. Громік