Справа № 301/3/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши матеріали за поданням в.о. голови Іршавського районного суду Закарпатської області Даруди І.А. про вирішення питання щодо направлення до іншого суду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2025 року до Закарпатського апеляційного суду надійшло подання в.о. голови Іршавського районного суду Закарпатської області Даруди І.А. про вирішення питання щодо направлення до іншого суду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з неможливістю розподілу справи між суддями Іршавського районного суду Закарпатської області та утворенням складу суду для розгляду вказаної справи.

Подання мотивоване тим, що до Іршавського районного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП після задоволення самовідводів суддів Іршавського районного суду Закарпатської області Золотар М.М., Гичка О.Б., Даруди І.А. у даній справі, утворити склад суду неможливо, оскільки суддя Пітерських М.О. згідно наказу голови суду №142/05-06 від 12.12.2024 перебуває у відпустці до 17.01.2025 включно, та суддя Бобик О.І. згідно наказу голови суду перебуває у відпустці до 12.01.2025 включно.

Розглянувши подання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП, підсудність справи про адміністративне правопорушення визначається за допомогою двох критеріїв, які в свою чергу і є різновидами підсудності справ про адміністративне правопорушення, а саме: предметної та територіальної. При цьому, нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності не врегульоване.

Оскільки забезпечення права на справедливий суд є основним завданням суду та прямо гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд вважає за необхідне вирішити питання про направлення справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого, застосувавши при цьому аналогію закону, а саме положення ст. 34 КПК України.

При цьому, апеляційний суд зважає на те, що хоча за змістом ст. 7 КУпАП вирішення питань притягнення особи до адміністративної відповідальності по аналогії заборонено, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що встановлюють протиправність суспільної поведінки, проте немає жодних обмежень на застосування аналогії при застосуванні норм процесуального характеру (порядку розгляду справи тощо).

Згідно з ч. 5 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підсудність окремих категорій справ місцевим судам, а також порядок їх розгляду визначаються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для його розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами суддів Іршавського районного суду Закарпатської області - Золотар М.М., Гичка О.Б., Даруди І.А. задоволено самовідводи з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 , який є присяжним даного суду (а.с. 31), відтак, дана обставина може викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді при розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 КУпАП у разі вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є присяжним Іршавського районного суду Закарпатської області, апеляційний суд погоджується з викладеними у поданні доводами про те, що у Іршавському районному суді Закарпатської області, на підставі ч. 3 ст. 257 КУпАП, п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 неможливий.

У зв`язку із викладеним, апеляційний суд вважає, що справа щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обґрунтовано надіслана до Закарпатського апеляційного суду, як суду вищої інстанції, для визначення підсудності, і тому, з метою недопущення порушення строків її розгляду, така підлягає направленню на розгляд до Берегівського районного суду Закарпатської області, який є найбільш територіально наближеним до Іршавського районного суду Закарпатської області.

Керуючись ст. 34 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання в.о. голови Іршавського районного суду Закарпатської області Даруди І.А. задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, направити для розгляду до Берегівського районного суду Закарпатської області.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага