П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

03 січня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2024 року о 10 годині 52 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 41, ОСОБА_1 таємно викрав 1 ящик напівфабрикату кулінарного «Філе OR курчати бройлера», вартістю 2169 грн. 62 коп. (без ПДВ), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

На виконання ч. 2 ст. 268 КУпАП, Постановою Подільського районного суду м. Києві від 26 грудня 2024 року до ОСОБА_1 застосовано привід, однак станом на дату розгляду справи, явку ОСОБА_1 забезпечено не було.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява № 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Також, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами…Таким чином, неодноразова неявка позивача, яким було ініційовано судовий спір, без поважних причин у судове засідання цілком об`єктивно була розцінена судами, як зловживання сторони своїми процесуальними правами, що є неприпустимими.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративні правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Подільському районному суді м. Києва, (протокол підписаний правопорушником власноручно) з моменту складання протоколу (02 грудня 2024 року) по день ухвалення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, суддя вважає за необхідне провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 за протоколом, що надійшов до суду, інкримінується вчинення адміністративного правопорушення у виді дрібного викрадення майна, що мало місце 03.04.2024 року, і вартість викраденого майна становила 2169 грн. 62 коп. (без ПДВ).

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Станом на 03.04.2024 рік відповідальність за дрібне викрадення майна встановлювалася статтею 51 КУпАП в редакції від 04.06.2009. При цьому цей Закон передбачав, що адміністративна відповідальність настає за цією статтею тільки у тому випадку, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян (з врахуванням відповідних положень Податкового кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» не перевищує 302 грн. 80 коп.).

Отже станом на 03.04.2024 рік не існувало Закону, який встановлював адміністративну відповідальність за викрадення майна вартістю понад 302 грн. 80 коп. Закон, який встановив відповідальність за адміністративне правопорушення у виді дрібного викрадення майна на суму понад 302 грн. 80 коп. почав діяти лише з 09.08.2024 року.

Законом № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, змінено ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна) та посилено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, зокрема, передбачено її в КУпАП (чого не було в попередній редакції) якщо вартість викраденого майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі НМДГ), за яке раніше не було передбачено відповідальності в цій статті, а тому, за приписами ст. 58 Конституції України не має зворотної дії в часі.

Назва і суть Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вказують на те, що йдеться виключно про посилення адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна.

Враховуючи правову позицію об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду по справі № 278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року щодо застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону№ 3886-IX про те, що Закон № 3886-IX має зворотну дію в часі в розумінні ст.5 КК, то стає очевидним, що особи, які до набрання чинності цим Законом вчинили викрадення чужого майна у розмірі від 0,2 до 2 НМДГ взагалі не підлягають ні кримінальній, ні адміністративній відповідальності (посиленій Законом № 3886-IX) за такі діяння, так як це буде прямо суперечити як ст. 58 Конституції України так і ст. 8 КУпАП.

Враховуючи цю правову позицію, ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/6244/24 від 31.10.2024 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за вчинення діяння, яке вказано у протоколі, за ч. 4 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

При цьому Верховний Суд у справі № 278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року зазначив, що унаслідок цієї зміни (прийняття Закону № 3886-IX) частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього (набрання чинності Законом № 3886-IX) охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП, тобто з 09.08.2024 року.

Таким чином вчинене ОСОБА_1 діяння не містить складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 51 КУпАП (в редакції станом на 03.04.2024 рік) , а застосування ч. 2 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-IX) буде суперечити як ст. 58 Конституції України так і ст. 8 КУпАП.

Отже, станом на 03.04.2024 року, тобто на час вчиненого відповідного діяння, не існувало адміністративної відповідальності за крадіжку майна вартістю 2169 грн. 62 коп. така відповідальність передбачена Законом, який діє з 09.08.2024 року, і при цьому цей Закон не має зворотної сили, тобто в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 51 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8,51,247,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов