Справа № 459/3268/24 Провадження № 3/459/972/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

02.12.2024 близько 23:30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 в присутності неповнолітніх дітей, під час якої виражався до неї нецензурними, образливими словами, чим вчинив відносно неї психологічне насилля, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи належним чином, підтвердження чого містяться в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, а також на строки розгляду даної категорії справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП), вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП адміністративно караним визнається діяння, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 021371 від 10.12.2024, де у пояснення ОСОБА_1 зазначив, що «більше не буде вчиняти сварок»;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.12.2024, відповідно до якого було прийнято усну заяву від ОСОБА_2 про домашнє насильство;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.12.2024, яка вказала, що ОСОБА_1 являється її чоловіком. Вона разом із дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Повідомила, що ОСОБА_1 02.12.2024 о 23:30 год за місцем її проживання у присутності неповнолітніх дітей поводив себе агресивно, зокрема обзивав її нецензурними словами, кричав на неї, словесно погрожував. Згодом, до приїзду працівників поліції покинув квартиру;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , які були відібрані у присутності матері ОСОБА_2 від 10.12.2024, у яких дитина повідомила, що вона проживає спільно із мамою та братом по АДРЕСА_1 , а батько проживає окремо від них. Вказала, що 02.12.2024 близько 22:00 год батько ОСОБА_1 прибув до них на квартиру та із приходом матері став не неї кричати, ображав її нецензурними словами та погрожував вигнати її з квартири. На вмовляння дитини заспокоїтись ОСОБА_1 не реагував. Разом із тим, почувши розмову матері із працівниками поліції пішов із квартири;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.12.2024, який повідомив, що 02.12.2024 близько 22:00 год прийшов до дружини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , щоб забрати особисті речі, оскільки подружжя проживає окремо. У ході розмови у нього із дружиною виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 кричав на дружину, виражався в її сторону нецензурними словами. Разом із тим, ОСОБА_1 зауважив, що дружина також на нього кричала та обзивала його;

-формами оцінки ризиків домашнього насильства відносно постраждалої особи ОСОБА_2 та відносно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 02.12.2024, де працівником поліції визначено рівень небезпеки - низький;

-відомостями про те, що ОСОБА_1 по підсистемах «АПРА», «Розшук», «СНД», «Арсенал» не значиться.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведеною повністю.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22 травня 2024 року (далі Закон № 3733-IX), який набрав чинності 19.12.2024 року, статтю 173-2 КУпАП викладено в новій редакції, згідно якої вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

До набрання чинності вказаним Законом № 3733-IX санкція статті 173-2 КУпАП передбачала адміністративне стягнення за вчинення домашнього насильства у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Призначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, і приходить висновку про необхідність застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», яке буде достатнім та необхідним для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. В. Мельникович