Справа № 758/466/24 Головуючий у І інстанції Петров Д.В.
Провадження № 33/824/188/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Подільського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 22 грудня 2023 року о 23 годині 20 хвилин керував транспортним засобом, автомобілем марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по просп. Правди, 58 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився. Отже, ОСОБА_1 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`янніня.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та припинити по ній провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак в чому конкретно полягає порушення, допущене ОСОБА_1 ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині постанови суду не вказано.

Зазначає, що матеріали справи містять ряд доказів, що підтверджують факт проходження ОСОБА_1 у вказаний період тестування на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння і дані про проходження медичного огляду з метою виявлення алкогольного чи іншого стану сп`яніння, проведений у акредитованому медичному закладі (КПН «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія»). На думку сторони захисту у матеріалах справи містяться достатні дані для висновку, що на час зупинки ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Також посилається на ряд невідповідностей між фактичними обставинами справи, зафіксованими на боді-камери поліцейських, і даними, які є у матеріалах справи № 758/466/24 та вимогами Інструкції. Зокрема, ОСОБА_1 двічі проходив тест на алкотестері DRAGER Alcotest 7510 OIML шляхом продування повітря, що містилося в легенях ОСОБА_1 через Драгер. Однак, до матеріалів справи додано дві однакові роздруківки протоколів показань проходження другого тесту (о 23 год. 43:21 хв.) (аркуші справи 3 і 4), а результат першого тесту, взагалі не додано до матеріалів справи. На думку сторони захисту, це було зроблено поліцейськими свідомо, щоб приховати факт порушення ними Додатку № 3 до Інструкції, пункт 18 якого регламентує порядок використання технічних засобів для вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі особи, яка проходить тест, передбачає обов`язкове повторне тестування обстежуваного через 20 хвилин після проходження першого тестування. Порушення цієї вимоги робить таке одноразове тестування, не підтверджене повторним тестуванням, недостовірним. Тобто, такий доказ є недопустимим, згідно процесуального законодавства та не може бути врахований при розгляді справи.

Захисник в апеляційній скарзі звертає увагу, що ознаками сп`яніння у ОСОБА_1 , зафіксованими в Акті поліцейською ОСОБА_2 названо: «Запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкіряного покрову обличчя». Однак на відео та сама поліцейська ОСОБА_2 стверджує у розмові із ОСОБА_3 (23:28:33), що у видиху ОСОБА_1 відчувається тільки запах сигарет. Далі ОСОБА_2 у розмові з ОСОБА_3 говорить: «..та обличчі ж в нього не красне», однак пізніше вона в Акт огляду записує і запах з рота і покрасніння обличчя ОСОБА_1 .

Також в апеляційній скарзі зазначається про те, що на відеозаписах ОСОБА_1 не виявляє ознак сп`яніння. Оскільки, процедура виписування протоколів затягнулася за північ, а вдома у ОСОБА_1 перебував тяжко хворий батько, який потребував догляду, ОСОБА_1 , зважаючи на комендантську годину, відмовився від поїздки до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння , вирішивши пройти його зранку. 23 грудня 2023 року о 13 год. 08 хв. він здав у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» аналіз сечі, пройшов інші обстеження і у нього не було виявлено ознак сп`яніння.

Крім того, апеляційна скарга містить у собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що проголошення оскаржуваного рішення 20 серпня 2024 року не відбулося, у зв`язку із відсутністю електроенергії в Подільському районному суді. Сторона захисту дізналася про рішення суду по справі тільки ввечері 23 серпня 2024 року, після появи оскаржуваної постанови на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень. Сам ОСОБА_1 з 17 травня 2024 року і по цей час перебуває у місті Гамбурзі (Федеративна республіка Німеччина) куди він змушений був поїхати у зв`язку із лікуванням його батька. У зв`язку із викладеним, просить поновити строк на подання апеляційної скарги по цій справі.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 20.08.2024 року, а апеляційна скарга подана до суду 02.09.2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки рішення суду не було проголошено після судового розгляду, з повним текстом рішення захисник ознайомився із загальнодоступних джерел лише 23.08.2024 року, тому вважаю причини пропуску процесуального строку поважними.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Як випливає з матеріалів справи і не заперечується в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , після зупинки транспортного засобу під його керуванням, на вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, наслідком якого стало виявлення у його організмі 1,04 проміле алкоголю. З результатами проведеного поліцейським огляду ОСОБА_1 не погодився, але відмовився на вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

З огляду на наведене, суддя дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР і наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу під його керуванням не свідчать про дотримання останнім вимог п.2.5 ПДР, оскільки виявлення таких ознак є повноваженнями лише поліцейського, у межах яких вони і були встановлені, і така обставина не надає права водію на ухилення від виконання обов`язку пройти на вимогу поліцейського медичний огляд.

Також не можуть вплинути на встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що полягає у відмові водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і доводи апеляційної скарги про допущені порушення під час проведення поліцейським огляду з використанням спеціального технічного засобу та про докази відсутності стану сп`яніння за результатами огляду у медичному закладі наступного дня, проведеному у порядку самозвернення.

Апеляційна скарга не містить також доводів, які б давали підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у порядку п.4 ст.247 КУпАП за вчинення дій у стані крайньої необхідності, а твердження апеляційної скарги про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі обумовлена необхідністю догляду за хворим батьком не свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані, який характеризується ознаками, передбаченими ст.18 КУпАП.

Отже, апеляційна скарга не містить доводів, якими б спростовувався висновок судді про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР і про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, як випливає з обставин, визнаними суддею доведеними і викладеними у постанові, ОСОБА_1 визнаний винуватим не тільки у відмові від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, але й у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Проте, матеріали справи не містять допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зазначений склад адміністративного правопорушення не вказаний у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, тому суддя помилково вказав про наявність у діях водія такого складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова судді підлягає зміні на підставі ч.7 ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення.

На підставі ч.7 ст.294 КУПАП постанову судді Подільського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови висновок судді про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль