Справа № 467/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Поплавської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Арбузинського районного суду Миколаївської області з ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме протоколи: серії ЕПР1 № 206004 від 27.12.2024 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП; серії ЕПР1 № 206010 від 27.12.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматичного розподілу судової справи між суддями зазначені справи про адміністративне правопорушення надійшли на розгляд судді Арбузинського районного суду Миколаївської області О.М. Кірімової.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Для виконання вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП вважаю за необхідне об`єднати вищевказані справи в одну справу, присвоївши їм номер справи № 467/2/25 (провадження № 3/467/38/25).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206004 від 27.12.2024 року ОСОБА_1 26.12.2024 року о 23 годині 53 хвилин в смт. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області по вул. Учительська керував транспортним засобом ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, на місці зупинки проводився із застосуванням приладу Драгер 6820, результат якого склав 1,44‰. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушив п. 2.9а ПДР повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206010 від 27.12.2024 року ОСОБА_1 26.12.2024 року о 23 годині 53 хвилин в смт. Арбузинка по вул. Учтельська керував транспортним засобом ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП 11.01.2024 року, чим порушив п. 2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Протоколи про адміністративні правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції № 1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови (пункт 3 Інструкції № 1452).

Огляд на стан сп`яніння проводиться:- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);- лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 Інструкції № 1452).

У відповідності до положень частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з відеозаписом, переглянутим у ході судового засідання вбачається, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування з поліцейським у останніх вникла підозра перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, на що останній повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої. В зв`язку з виявленням працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, йому запропоновано пройти на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, на що ОСОБА_1 погодився. Результати тесту приладу «Драгер» склали 1,44 ‰. З вказаними результатами тесту ОСОБА_1 погодився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 роз`яснено його процесуальні права та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, оголошено зміст протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлено про час та місце розгляду справи.

Застережень щодо можливості використання такого запису у відповідності до статті 251 КУпАП процесуальні норми не містять, а тому відомості про його наявність у якості доказу містяться у складеному протоколі про адміністративне правопорушення.

Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1225363 від 11.01.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Сукупність досліджених в матеріалах справи доказів:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206004 від 27.12.2024 року;

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206010 від 27.12.2024 року;

- відеозаписів події;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2024 року;

- довідки ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області СЕД-9217-2024 від 27.12.2024 (34064), згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- копії постанови Новомиколаївського районного суу Запорізької області від 22.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1225363 від 11.01.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

свідчать про доведення провини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення відповідно до ст. 23 КУПАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, згідно зі ст. 36 КУпАП, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид стягнення суд враховує, що порушнику, крім стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, неможливо призначити стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки у відповідності до довідки ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області СЕД-9217-2024 від 27.12.2024 (34064) ОСОБА_1 згідно бази «ІКС ІПНП» посвідчення водія не отримував.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення № 467/2/25 (провадження № 3/467/38/25), 467/3/25 (провадження № 3/467/39/25) в одне провадження і присвоїти їм номер 467/2/25 (провадження 3/467/38/25).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити йому стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Суд, також роз`яснює, що згідно ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафмає бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 3001, 3002 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу разі несплати правопорушником штрафуу строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживанняпорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова