Справа № 159/5305/24 Провадження №33/802/40/25 Головуючий у 1 інстанції:Шишилін О. Г.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18. 08.2024 о 11 год. 40 хв. по вул. Ковельська в с. Дубове Ковельського району Волинська область керував транспортним засобом - автомобілем марки «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія в медичному закладі охорони здоров`я Ковельського МТМО, висновок лікаря №471 від 18.08.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що справа була розглянута судом однобоко та поверхнево, що потягло за собою порушення передбачених законом його прав, а висновки, викладені у постанові суду, не відповідають дійсним обставинам справи. В матеріалах провадження відсутні зафіксовані працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція №1452/735), що в свою чергу не давало права поліцейським взагалі проводити огляд апелянта на стан алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №471 від 18.08.2024, на який місцевий суд посилається як на доказ його перебування в стані алкогольного сп`яніння є недопустимим, адже не містить інформації щодо того, яким чином лікарем було встановлено наявність у нього цих ознак. В матеріалах справи відсутні дані про те, що лікар, який проводив огляд, пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Крім того, при огляді ОСОБА_1 не було забезпечено його право на надання біологічних зразків (аналіз крові) для дійсного визначення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Філюк С.М., будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи (а.с. 41), в зазначений час та дату не з`явились, клопотань про перенесення розгляду справи не подавали. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КпАП України, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень згаданих статей КпАП України.

Відповідно до диспозиції ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, відповідно до вимог п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 197359 від 18.08.2024 щодо ОСОБА_1 (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 від 18.08.2024 11:45 год (а.с.2)

- роздруківкою чека Драгер до протоколу від 18.08.2024 (а.с.3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 від 18.08.2024 12:40 год (а.с.4);

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення не керувати транспортним засобом протягом 24 годин (а.с.5);

- відеозаписом з боді-камер працівників поліції (а.с.11).

Як вбачається з висновку Ковельського МТМО від 18.08.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я - лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

Необхідно зазначити, що лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що лікар ОСОБА_3 пройшла тематичне удосконалення для проведення медичного освідування за відповідною програмою згідно з чинним законодавством суд оцінює критично, з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено обов`язкового долучення вказаних відомостей до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч.1 ст.130 КпАП України.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта, що під час проходження у медичному закладі огляду на стан сп`яніння, працівники лікарні не взяли в нього кров на перевірку в ній вмісту алкоголю з огляду на наступне.

Відповідно до п.9,12,13,14 Інструкції №1452/735 використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За таких обставин суд доходить висновку, що лікар дотрималась порядку виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія ОСОБА_1 , використавши прилад, який дозволений МОЗ. ОСОБА_1 не був учасником ДТП, а тому у лікаря не було обов`язку брати кров у ОСОБА_1 для проведення додаткової перевірки на стан сп`яніння.

Інші доводи скаргиапеляційним судом не беруться до уваги, адже жодним чином не спростовують наведених вище висновків, а спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Будь-яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з матеріалів справи не вбачається.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя