П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.01.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, працюючого сторожем в КП «Київтеплоенерго», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 986238 від 14.10.2024 року: 14.10.2024 близько 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не виконав законну вимогу поліцейського, а саме відповідно до ч.2 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» не надав військово-облікових документів.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення заперечив та пояснив, що обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним. ОСОБА_1 вказав, що надавав працівникам поліції паспорт та військово-облікові документи. Зокрема ОСОБА_1 зазначив, що надав поліцейським військово-обліковий документ, а також продемонстрував військово-обліковий документ у додатку «Резерв+», однак працівники поліції вказали, додаток «Резерв+» не являється військово-обліковим документом. Крім цього поліцейські зазначили, що наданий ОСОБА_1 оригінал військово-облікового документу є застарілим та потребує оновлення, на що ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що йому було видано військово-обліковий документ саме такого зразка, а іншого він не має. ОСОБА_1 вказав, що даний протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено безпідставно.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чередніченко Ю.М. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Адвокат Чередніченко Ю.М. вказав, що на вимогу працівників поліції, ОСОБА_1 надав поліцейським паспорт та військово-обліковий документ, що підтверджується зокрема й наявними в матеріалах справи відеозаписами. Проте працівники поліції безпідставно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи тим, що наданий ОСОБА_1 військово-обліковий документ нібито являється застарілим та потребує оновлення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши надані захисником копію обліково-послужної картки, копію військово-облікового документу, роздруківку з додатку «Резерв+», а також докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 986238 від 14.10.2024 року, рапорт від 14.10.2024, відеозаписи, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується те, що останній 14.10.2024 близько 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , на вимогу поліцейського, не надав військово-облікових документів.

Суддя зазначає, що з наявних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 демонстрував працівникам поліції інформацію з додатку «Резерв+», а також надавав військово-обліковий документ. Водночас працівники поліції зазначали ОСОБА_1 , що наданий ОСОБА_1 військово-обліковий документ є застарілим, потребує оновлення та не може розглядатись у якості належного військово-облікового документу.

Водночас суддя зауважує, що з копії обліково-послужної картки, яку ОСОБА_1 надавав працівникам поліції, вбачається, що даний документ було видано ІНФОРМАЦІЯ_2 та даний документ містить позначку «замість військового квитка».

Таким чином суддя констатує, що за встановлених обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Враховуючи зазначене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, ст. 221, 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь