ПОСТАНОВА

іменем України

09 січня 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мундяка М.М., розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Нижня Рожанка Сколівського району Львівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх та/чи непрацездатних осіб не має, військовослужбовця ЗСУ, користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 165055, складеним 03.11.2024 року о 01:09 год. інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Цибом Р.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується, що останній 02.11.2024 року о 23:35 год. по вул. Героя О. Ушневича у м. Сколе Стрийського району Львівської області керував належним йому транспортним засобом марки HONDA моделі CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , будучи двічі належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з`явився в останнє з призначених судових засідань, після ознайомлення із своїми правами й обов`язками, визначеними у ст. 63 Конституції України та у ст. 268 КУпАП, свою вину у порушенні вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху не визнав, вказав, щоу матеріалах цієї справи відсутній запис з нагрудної камери поліцейських або ж з відеореєстратора патрульного автомобіля, на котрому було б видно, що він керував транспортним засобом та був зупиненим працівниками поліції в силу порушення Правил дорожнього руху саме ним як водієм, оскільки на наявних на долученому поліцейськими оптичному диску відеозаписах зафіксовано лише його незгоду з діями поліцейських щодо необхідності проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте факту керування не зафіксовано. Окрім того, запис не є безперервним, та не містить інформації у повному об`ємі. Зазначив, що того дня разом із дружиною перебував на святкуванні у м. Сколе, де вживав спиртні напої, а тому, знаючи про це, він заздалегідь домовився із своїм товаришем та співслуживцем ОСОБА_2 , який теж після служби мав їхати додому у м. Стрий, щоб той сів за кермо його автомобіля та усі разом вони поїхали додому у м. Стрий. Проте, між ним та ОСОБА_2 по дорозі виникла суперечка, й останній, погарячкувавши, залишив автомобіль, припаркувавши його по вул. Героя О. Ушневича неподалік місцевої лікарні, та пішов, викликавши собі таксі, а вони з дружиною залишилися в автомобілі. Розуміючи, що він не зможе самостійно їхати додому, як і те, що наближається комендантська година, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_3 , який надає послуги евакуатора, щоб той приїхав й забрав автомобіль та, заодно, відвіз їх з дружиною додому. Очікуючи евакуатор, до них з дружиною підійшли двоє їх знайомих, й вони сиділи в автомобілі, розмовляли. В цей час до них на місце прибули працівники поліції, попросили його вийти з автомобіля та повідомили, що їм надійшло анонімне звернення про керування цим автомобілем водієм у стані алкогольного сп`яніння, на що він заперечив та вказав на те, що автомобіль не здійснює рух, а він очікує на евакуатор. Проте, працівники поліції наполягали на своєму та постійно стверджували, що мають докази його керування, а тому вважають саме його водієм у даній ситуації, на що він, так і не побачивши таких доказів, надалі наполягав на своєму, а тому й відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, та й, зрештою, не заперечував, що вживав перед цим спиртні напої. Підсумовуючи, він заперечує, що пізно ввечері 02.11.2024 року він був учасником дорожнього руху, тобто водієм транспортного засобу, а тому наполягає на закритті провадження у цій справі про адміністративне правопорушення, в силу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Мундяк М.М., висловив позицію про відсутність у даному випадку у діях його підзахисного ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що дійсно у матеріалах цієї справи відсутній запис з нагрудної камери поліцейських або ж з відеореєстратора патрульного автомобіля, на котрому було б видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупиненим працівниками поліції в силу порушення Правил дорожнього руху саме ним як водієм. Окрім вказаного, є неузгодженість у часі, зафіксованому поліцейськими у складеному ними протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та у направленні на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного сп`яніння, так як вбачається, що таке направлення складено ними раніше, аніж ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Посилання поліцейських на анонімне повідомлення про нібито керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння взагалі не витримує жодної критики, є поза законом. Відтак, адвокатом Мундяком М.М. заявлено усне клопотання про закриття провадження у цій справі у зв`язку із відсутністю у діях його підзахисного ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 , будучи обізнаним із своїми правами, визначеними ст. 272 КУпАП, надав пояснення, згідно з котрими він 02.11.2024 року домовився з своїм знайомим та співслуживцем ОСОБА_1 , що ввечері того дня сяде за кермо його автомобіля та відвезе його з дружиною додому з м. Сколе у м. Стрий, де він також проживає, оскільки вони будуть на святкуванні, а тому ОСОБА_1 вживатиме спиртні напої. Тому пізно ввечері він прибув до закладу, де відбувалось святкування, дочекався ОСОБА_1 з дружиною, сів за кермо автомобіля та мав намір рухатися у напрямку м. Стрий. Однак ОСОБА_1 почав наполягати на тому, щоб перед цим ще порозвозити додому деяких місцевих гостей, про що вони заздалегідь не домовлялися, до того ж він й так затримався, очікуючи на кінець святкування, а тому з цього приводу у них з ОСОБА_1 виник конфлікт, котрий не вщухав, й він, погарячкувавши, по дорозі просто зупинив автомобіль, припаркувавши його на узбіччі вул. Героя О. Ушневича поблизу місцевої лікарні у м. Сколе, а сам пішов по дорозі у напрямку виїзду з м. Сколе, викликавши туди собі таксі. Це відбулося близько 23:00 год. 23:30 год..

Свідок ОСОБА_3 , будучи обізнаним із своїми правами, визначеними ст. 272 КУпАП, надав пояснення, згідно з котрими ввечері 02.11.2024 року близько 23:30 год. йому зателефонував знайомий ОСОБА_1 та попросив, щоб він приїхав евакуатором з м. Стрий у м. Сколе на вул. Героя О. Ушневича, поблизу лікарні, та забрав його автомобіль, а їх з дружиною відвіз додому, на що він погодився, проте сказав, що потрібно буде трохи зачекати, так як він мав завершити ще деяку роботу. Він прибув на місце орієнтовно через дві години, завантажив належний ОСОБА_1 автомобіль марки HONDA моделі CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на евакуатор, самого ОСОБА_1 та його дружину посадив біля себе, й вони поїхали у м. Стрий. Там, він вивантажив вказаний автомобіль біля дому, де проживає ОСОБА_1 , по АДРЕСА_3 , той з ним розрахувався й він поїхав додому.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, вивчивши позицію захисту, дослідивши матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_4 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, тобто будучи учасником дорожнього руху (водієм транспортного засобу), відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в силу частин 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

За змістом пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з абзацом 2 пункту 5, а також пунктів 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (без дати та часу його складення), згідно з котрим, в силу виявлених інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Цибом Р.О. у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів, останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використовуванням технічного засобу DRAGER 6810 (номер приладу не вказано), від якого ОСОБА_1 відмовився. Також наявненаправлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 02.11.2024 року о 23:30 год. за відповідною формою, наведеною в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у котрому відповідний підпис ОСОБА_1 про вручення та ознайомлення із змістом цього документа відсутній.

Відтак, щодо обставин, пов`язаних із зупинкою транспортного засобу та відмовою ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддею було досліджено відеофайли, котрі містяться на DVD-R диску, що приєднаний до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення. Слід зазначити, що на такому оптичному диску відсутній відеозапис, на котрому було б зафіксовано рух автомобіля, як і причина його зупинки. До того ж, наявні відеозаписи в цілому не є безперервними а лише відображають певний відрізок події. То ж, при наведених обставинах, відсутність безперервного відеозапису, починаючи з часу зупинки транспортного засобу, й аж до моменту складення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, позбавляє суддю можливості перевірити внесені до нього відомості та встановити точну хронологію подій.

З зафіксованої на відеозаписах розмови між працівниками поліції та ОСОБА_1 стає зрозумілим, що факту зупинки транспортного засобу марки HONDA моделі CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в силу порушення його водієм Правил дорожнього руху, як такого не було, а працівники поліції прибули на місце стоянки такого автомобіля за анонімним повідомленням про те, що його водій може перебувати у стані сп`яніння.

Тому, щодо фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то належить додатково вказати, що на сьогодні Закон України «Про дорожній рух», який у цьому випадку є основоположним нормативно-правовим актом, згадує лише про водіїв. Згідно з дефініціями, визначеними Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Поряд з цим, під час судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення знайшла своє підтвердження та викладена особою, який притягається до адміністративної відповідальності, обставина, що на долученому оптичному диску відсутній відеозапис керування ним транспортним засобом, як і зупинки працівниками поліції такого транспортного засобу.

Окремо належить звернути увагу й на ту обставину, що направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане 02.11.2024 року о 23:30 год., при цьому у складеному відносно ОСОБА_1 вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував транспортним засобом 02.11.2024 року о 23:35 год., тобто пізніше часу, коли видано таке направлення, що, відповідно, не узгоджується між собою. На досліджених відеофайлах з бодікамери поліцейського та/чи відеореєстратора також значиться початок фіксації 23:35 год., при цьому у подальшому обставина щодо видачі направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на жодному з таких відеофайлів не відображається.

Підсумовуючи вищевикладене, суддя вважає, що працівники поліції у першу чергу не довели, що ОСОБА_1 у наведеній вище обстановці був учасником дорожнього руху, зокрема водієм транспортного засобу, а висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та оформлення відносно нього даних матеріалів справи, є передчасним, необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними засобами доказування.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація в цілому не підтверджують в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява № 25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова особи, який керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття розпочатого провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 130, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН