Справа № 467/1627/24
Провадження № 33/812/14/25
Категорія: ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та прокурора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О. у приміщенні цього ж суду 28 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 3 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без конфіскації транспортного засобу,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №840735 від 30 жовтня 2024 р. водій ОСОБА_1 30 жовтня 2024 р. о 13 год. 15 хв. без посвідчення водія, не маючи права керування транспортним засобом керував транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , в с. Арбузинка по вул. Шевченка, Первомайського району Миколаївської області, повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №840739 від 30 жовтня 2024 р. водій ОСОБА_1 30 жовтня 2024 р. о 12 год. 50 хв. в с. Арбузинка по вул. Шевченка, Первомайського району Миколаївської області керував транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, невиразна мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, дане порушення вчинив повторно (двічі) протягом року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.5 ст. 126 (ААД №840735 від 30 жовтня 2024 р.) та за ч.3 ст.130 (протокол серії ААД №840739 від 30 жовтня 2024 р.) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Вказані протоколи разом з іншими документами були скеровані органами поліції на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Постановою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області адміністративні матеріали за вказаними протоколами об`єднані в одне провадження.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився.

Постановою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без конфіскації транспортного засобу.

Також стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апеляційна скарга мотивована тим, що про розгляд справи судом він дізнався випадково від знайомої, яка працює у суді, вже після винесення постанови, а тому не зміг прибути в засідання та подати відповідні докази та клопотання. Крім того ОСОБА_1 вказує, що він проходить службу в ЗСУ і зараз перебуває у відпустці через поранення. Також зазначає, що обробляє свою земельну ділянку, а тому має постійний дохід та може сплатити штраф. Також його дружина постійно хворіє і часто лежить у лікарні, а в цей час не має на кого залишити їх малолітню дитину.Тому ОСОБА_1 вважав за можливе застосувати до нього покаранні у вигляді штрафу, звертаючи увагу суду на те, що всі раніше накладені на нього штрафи були ним сплачені вчасно та в повному обсязі.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повторно (вдруге) не з`явився.

Про час та місце судового засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену в апеляційній скарзі як місце проживання. Повістки згідно рекомендованих повідомлень поштового відправлення були вручені особисто адресатові. 26 грудня 2024 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , відправлена засобами поштового зв`язку, в якій він просить апеляційну скаргу розглянути без його участі.

Враховуючи наведені обставини щодо повідомлення про судові засідання, повторну неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на розгляд справи, його повідомлення у встановленому КУпАП порядку про день, час, місце розгляду справи, відсутність доказів поважності причин його неявки, з урахуванням положень частини 1 статті 268, частин 5, 6 статті 294 КУпАП та змісту заяви ОСОБА_1 , апеляційний суд вважав за можливе розглядати справу у відсутність вказаної особи.

Також апеляційний суд враховує вимоги частини 4 ст. 294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду справ про адміністративне правопорушення.

Прокурор Миколаївської обласної прокуратури в судове засідання вдруге не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Оскільки неявка прокурора за положеннями КУпАП не є перешкодою для розгляду справи в апеляційному порядку, суд ухвалив розглядати справу також за відсутності прокурора.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог законодавства.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, які затверджені постаново. Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила), передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно вимог підпункту «а» пункту 2.1. Правил водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частинами 2-4 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч 3 ст. 130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З оскаржуваної постанови судді вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, а висновки суду ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена дослідженими судами першої та апеляційної інстанцій доказами:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №840735 від 30 жовтня 2024 р., відповідно до якого водій ОСОБА_1 30 жовтня 2024 р. о 13 год. 15 хв., без посвідчення водія, не маючи права керування транспортним засобом транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , в с. Арбузинка по вул. Шевченка, Первомайського району Миколаївської області, повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень;

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №840739 від 30 жовтня 2024 р., відповідно до якого водій ОСОБА_1 30 жовтня 2024 р. о 12 год. 50 хв. в с. Арбузинка по вул. Шевченка, Первомайського району Миколаївської області керував транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, невиразна мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, дане порушення вчинив повторно (двічі) протягом року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень;

- змістом письмових пояснень ОСОБА_1 поліцейському про те, що «30 жовтня 2024 р. близько 08 год. випив одну бутилу 0,5 л. джин-тоніка та близько 12:30 год. сів за кермо автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 та рухався по вул. Шевченка с. Арбузинка. При цьому був не пристебнутий паском безпеки, де і був зупинений нарядом поліції. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Обязуюсь не керувати Т/З до повного витверезіння».

- змістом копій постанов суддів Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2024 р. та від 20 грудня 2023 р., згідно яких ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідно;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 8185269 від 22 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- змістом відеозаписів, долучених поліцейськими до протоколів про адміністративні правопорушення, на яких зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , працівники поліції встановили особу останнього, відсутність у нього посвідчення водія, факт позбавлення його права керування транспортними засобами, а також виявили ознаки алкогольного сп`яніння, після чого неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобілю за допомогою алкотестера «Драгер» чи в медичному закладі, на що останній категорично відмовився;

- змістом довідки за № 8509, виданої 31 жовтня 2024 року начальником відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції В.Дзямою про те, що ОСОБА_1 згідно бази «ІКС ІПНП» не отримував посвідчення водія.

За такого викладені у протоколах про адміністративні правопорушення обставини та фактичні дані узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено.

Істотних порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Наведені докази підтверджують, що ОСОБА_1 , який не має права керування транспортними засобами повторно протягом року керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинивши втретє протягом року правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено фіксацією технічними засобами відеозапису.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом без права керування за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №840735 від 30 жовтня 2024 р. та серії ААД №840739 від 30 жовтня 2024 р., та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності. Тому суддя обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 та частиною 3 статті 130 КУпАП України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та обраного виду адміністративного стягнення та не приймаються апеляційним судом як безпідставні.

Стосовно доводу апелянта про розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка не була повідомлена про час та місце розгляду справи, то апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

У матеріалах справи відсутні докази дотримання судом першої інстанції при розгляді справи наведених вимог закону щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про судові засідання.

Натомість хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у відсутність ОСОБА_1 , але процесуальні права останнього, в тому числі право на доступ до правосуддя та право «бути почутим судом», поновлені шляхом допуску його скарги до апеляційного перегляду та оцінки усіх викладених ним аргументів.

До того ж відповідно до положень КУпАП (стаття 294) не передбачені наслідки у вигляді скасування постанови судді лише у разі недотримання вимог закону щодо повідомлення про розгляд справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку правильності висновків суду по суті справи.

Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 двічі не з`явився до апеляційного суду, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, просив розглядати справу за його відсутності.

Щодо заперечень ОСОБА_1 обраного судом виду адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ч. 3 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 , є найбільш тяжкими порушеннями у сфері безпеки дорожнього руху.

Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.

Водій ОСОБА_1 повинен розуміти, що сідаючи за кермо транспортного засобу, не маючи права керування транспортними засобами, у стані алкогольного сп`яніння вже не вперше, поставив у небезпеку кожного потенційного учасника дорожнього руху, а також інших людей, які могли перебувати поряд з проїжджою частиною по напрямку руху його автомобіля.

Суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ст. 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Обраний судом першої інстанції вид стягнення у вигляді адміністративного арешту відповідає важкості та характеру вчиненого правопорушення, поведінці ОСОБА_1 , який незважаючи на раніше вчинені правопорушення, за які судом він був підданий штрафу, скоїв їх знову. Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни обраного судом виду адміністративного стягнення і вважає, що саме арешт ОСОБА_1 буде відповідати меті адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За такого немає підстав для зміни оскаржуваної постанови судді в частині обраного адміністративного стягнення і призначення ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, про що просить апелянт.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 3 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без конфіскації транспортного засобу, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна