Справа № 177/2994/24
Провадження № 3/177/30/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українськ Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 15.12.2024 о 09 год. 54 хв., керуючи транспортним засобом марки Mercedes Benz 814, реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу будинку № 2 по вулиці Миру в с. Новомайськ Криворізького району Дніпропетровської області, у порушення п. 12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, у результаті чого, на слизькій ділянці дороги, втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на перешкоду електроопору.

Окрім того, ОСОБА_1 , після скоєння ДТП, що мало місце 15.12.2024 о 09 год. 54 хв., поблизу будинку № 2 по вулиці Миру в с. Новомайськ Криворізького району Дніпропетровської області, залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Із аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції норм ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, з урахуванням положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, особа підлягає адміністративній відповідальності у випадку, зокрема, порушення нею, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та залишення нею місця дорожньо-транспортної пригоди.

За приписами п. 1.3 ПДР України та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення цих вимог має наслідком притягнення, зокрема, до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, суду надано: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 1970017 та ЕПР1 № 197028 від 15.12.2024, у яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 ДТП, що мала місце 15.12.2024, поблизу будинку № 2 по вулиці Миру в с. Новомайськ Криворізького району Дніпропетровської області та залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; схему місця ДТП від 15.12.2024, яка підписана водієм ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи застережень, у якій зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортного засобу, а саме: пошкодження лобового скла справа, даху справа; довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 ; рапорт; посвідчення НОМЕР_2 водія ОСОБА_1 ; свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу Mercedes Benz 814, р/н НОМЕР_1 ; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №221519449, укладено зі страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант», яким забезпечений транспортний засіб Mercedes Benz 814, р/н НОМЕР_1 ; фототаблицю.

Із урахуванням встановлених судом обставин вчинення ДТП, механізму його вчинення, характеру механічних пошкоджень, інформації на схемі місця ДТП, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП та механічні пошкодження транспортних засобів, є прямим наслідком допущення ОСОБА_1 порушень п. 12.1 ПДР України та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознакою порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Під час судового розгляду встановлено, що після ДТП водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, про що він зазначив у своїх письмових поясненнях.

Оскільки факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП є доведеним, доказів на спростування відсутності умислу на залишення місця ДТП не надано, суд приходить до висновку про порушення ним п. 2.10 а) ПДР України.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані в справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню.

При цьому враховується, що ОСОБА_1 вчинив два взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, тому стягнення на нього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, у виді адміністративного штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, 122-4, 124, 245, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 № 177/2994/24 (провадження № 3/177/30/25) за ст. 122-4 КУпАП та № 177/2996/24 (провадження № 3/177/31/25) за ст. 124 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 177/2994/24.

ОСОБА_1 визнати винуватиму скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню, із урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: