Провадження № 3/161/418/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 10 січня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., за участю секретаря судового зсідання Семенової І.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлучений, має інвалідність 3 групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

18.10.2024 року о 22:59 вселі Тарасове, вул. Боголюбська, буд. 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi E-tron д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку працівник поліції подав шляхом увімкнення на службовому транспортному засобі проблискових маячків синього і червоного кольорів та подання спеціального звукового сигналу, чим порушив п.п. 2.4, 8.9 «б» ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, та пояснив, що 18.10.2024 в вечірній час, приблизно о 20:00 год., він був на зустрічі з колегами. Під час зустрічі йому на телефон прийшло повідомолення про те, що його донька - ОСОБА_2 та з матір`ю ОСОБА_3 не можуть потрапити до будинку. Він перетелефонував доньці та сказав, що зараз приїде. Перед тим, як приїхати до будинку, він зателефонував у службу «102» та викликав СОГ на адресу місця проживання: АДРЕСА_1 . Прибувши до будинку, він побачив, що замість СОГ ГУНП у Волинській області на місце події прибули поліцейські ГРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області, в тому ж самому складі, які приїздили на виклик ОСОБА_3 зранку цього ж дня та погрожували йому розправою. Вважаючи, що йому загрожує небезпека, він вирішив залишити місце події, та направитись в безпечне місце приміщення ГУНП у Волинській області. В подальшому, ці ж працівники поліції наздогнали його транспортний засіб, подаючи сигнал про зупинку шляхом увімкнення на службовому транспортному засобі проблискових маячків синього і червоного кольорів та спеціального звукового сигналу. Проте,він не виконав вимогу екіпажу ГРПП, та почав рухатися на своєму ТЗ далі, в пошуках безпечного місця, оскільки побоювався за своє життя, пояснивши це тим, що перед цим поліцейський біг до його авто, очевидно хотів вчинити напад на нього, а потім переслідували його на службовому автомобілі, маючи на меті, на його думку, завдати йому шкоди.Отже, він, боявся за своє життя та здоров`я, тому зателефонував на лінію «102» та повідомив, що направляється в безпечне місце, а саме до ГУНП у Волинській області, та висунув вимогу, щоб там на нього чекала слідчо - оперативна група. У зв`язку з вищевикладеним, він боявся зупинити свій транспортний засіб на законну вимогу поліції, а після зупинки боявся виходити з машини, вимагаючи викликати швидку медичну допомогу, адвоката, свідків для перевірки стану алкогольного сп`яніння, поліцію відділу моніторингу та слідчо-оперативну групу. Наполягав на тому, що не мав на меті не підкорюватися вимогам працівників поліції, проте хотів дістатися безпечного місця, бо відчував загрозу для себе з боку працівників поліції. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, з огляду на що просив закрити провадження у справі.

Судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано з ГУНП у Волинській області аудіо інформацію з системи запису та прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які надходять до ГУНП у Волинській області за телефонним номером екстреної служби «102» засобами програмного забезпечення CallWay Contact, яка надійшла на лінію «102» в запитуваний період з 22:00 год. 18.10.2024 року по 01:00 год. 19.10.204 року від гр. ОСОБА_1 з № +99, зокрема о 22:43, 22:59, 23:02, 23:07, 23:11, 23:38, 23:40, 23:53, 23:57 18.10.2024 року та о 00:09, 00:12, 00:23, 00:35 год. 19.10.2024 року (а.с. 22-24).

Окрім цього, ОСОБА_1 було долучено до матеріалів справи оптичний диск з відеозаписом подій, які відбувались в період часу з 23:35 год. 18.10.2024 року по 00:05 год. 19.10.2024 року (а.с. 19-20).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши інші матеріали справи, в тому числі відтворивши відеозаписи з диска з нагрудної боді-камери працівників ГРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області, відеозапис, долучений ОСОБА_1 , а також аудіозапис звернення ОСОБА_1 на лінію «102», та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р., на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Пунктом 8.9 «б» ПДР України визначено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: зупинення транспортного засобу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 35 даного Закону передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відтворивши під час судового розгляду справи диск з відеозаписом з нагрудної боді-камери працівників ГРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області, суд встановив, що працівниками поліції 18.10.2024 року о 22:59 год. було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , працівник поліції, вийшовши зі службового автомобіля, направився до автомобіля ОСОБА_1 , проте останній в цей час почав рухатися автомобілем та залишив місце зупинки. Працівники поліції почали переслідувати транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та двічі подавали відповідні сигнали про зупинку транспортного засобу, що зафіксовано на першому оптичному диску, час відтворення відеозапису: 01:34, та 04:20. Зазначені вимоги про зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 виконано не було та працівникам поліції вдалося зупинити його транспортний засіб лише шляхом блокування подальшого проїзду. Причиною зупинки транспортного засобу було надходження повідомлення про вчинення останнім адміністративного правопорушення, а саме, домашнього насильства.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що безпосередньо ОСОБА_1 під час розгляду справи, не заперечувались фактичні обставини, викладені в протоколі серії ЕПР1 № 153846 від 19.10.2024 року, а саме факт невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану шляхом увімкнення на службовому транспортному засобі проблискових маячків синього і червоного кольорів та подання спеціального звукового сигналу. Проте, така поведінка, на думку ОСОБА_1 , є правомірною, оскільки невиконання ним вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу було з причин його побоювання за своє життя та здоров`я безпосередньо з боку поліцейських, якими була подана вимога про зупинку, та його прагнення дістатися безпечного місця.

Відтворивши під час судового розгляду справи відеозапис, наданий самим ОСОБА_1 , який починається з моменту його спілкування з працівниками поліції у вже зупиненому автомобілі, а також прослухавши аудіозапис звернення ОСОБА_1 на лінію «102», суд констатує, що обставини, на які ОСОБА_1 посилався, як на підставу невиконання, на його думку, з поважних причин, вимоги про зупинку транспортного засобу, а саме наявність небезпеки для його життя та здоров`я, даними доказами не підтверджуються.

Так, суд звертає увагу на те, що працівники поліції перебували в службовому автомобілі, обладнаному відповідними системами оповіщення: проблискові маячки, звукова сирена тощо, були вдягнені у спеціальну поліцейську форму. Отже, підстав не виконувати законні вимоги працівників поліції, під час виконання ними своїх службових обов`язків, та вбачати в таких діях працівників поліції небезпеку, не було.

З боку поліцейських ГРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області були відсутні будь-які погрози в сторону ОСОБА_1 , а також об`єктивно відсутні будь-які протиправні дії щодо останнього.

Сам факт незгоди ОСОБА_1 з попередніми діями або рішеннями поліцейських СРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області не може бути підставою для невиконання ним законних вимог вказаних посадових осіб, довільного трактування фактичних обставин та порушення положень ПДР України.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до позиції ОСОБА_1 щодо невиконання ним вимог поліцейських з поважних, на його думку, причин та наявності в діях працівників поліції загрози для його життя та здоров`я, оскільки всі без виключення твердження ОСОБА_1 щодо наявності загрози для його життя та здоров`я, переслідування його саме з метою завдання йому шкоди, щодо знущання з нього є надуманими та повністю спростовані матеріалами справи.

Так, незважаючи на невизнання вини самим правопорушником, його вина у вчиненні вищезазначеного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153846 від 19.10.2024 року за ознаками ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (а.с. 1), протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 012672 від 18.10.2024 року (а.с.2); рапортом поліцейського від 19.10.2024 (а.с. 3); письмовими поясненнями особи, що притягується до відповідальності від 19.10.2024 (а.с. 4); відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейського СРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області (а.с. 7), відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейського СРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області, надані безпосередньо ОСОБА_1 (а.с. 20), аудіозаписом звернення ОСОБА_1 на лінію 102 (а.с. 24) та іншими матеріалами.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , при зазначених вище обставинах, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання, та які не заперечувались порушником.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до порушника, суд виходить з такого.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

З огляду на ці обставини, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 153,00 гривні, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Керуючись ст.ст. 122-2, 245, 283, 284 307, 308 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 9 (дев`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 153,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова