ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 Справа №607/156/25 Провадження №3/607/554/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

31.12.2024 о 12 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері громадянки ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, принижував, погрожував та наніс руками та ногами декілька стусанів в область грудної клітки та обличчя, чим порушив вимоги п. 3, п. 14, п. 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашнього насильства» в редакції Закону від 01.07.2021 № 1604-ІХ.

Окрім того, 31.12.2024 о 15.30 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , спілкувався та перебував за місцем проживання постраждалої особи громадянки ОСОБА_2 , чим порушив п. 2, п. 3 термінового заборонного припису серії АА 334260 від 31.12.2024.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/156/25 (провадження 3/607/554/2025).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату судового засідання був належним чином повідомлений.

З протоколів про адміністративні правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи на 09.01.2025 в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, що підтверджується його підписами у графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи». Вказані обставини підтверджують факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність вказаного провадження. Окрім того, про дату, час та місце судового засідання на 10.50 год. 13.01.2025 ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надіслання повістки про виклик до суду поштовим відправленням.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною другою статті 173-8 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Дослідивши надані докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД № 619398 від 31.12.2024, серії ВАД № 619397 від 31.12.2024; рапортами інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Іваник Д.В. від 31.12.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.12.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.12.2024, ОСОБА_1 від 31.12.2024; ОСОБА_3 від 31.12.2024, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 31.12.2024.

Отже, на переконання судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його майновий стан, а тому доходжу висновку, що до нього слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень, та саме таке стягнення буде належною мірою відповідальності та зможе запобігти новим правопорушенням.

Зважаючи на обставини вчинення адміністративного правопорушення, його наслідки, особу порушника, суддя не вбачає підстав для застосування покарання у вигляді громадських робіт чи адміністративного арешту.

Відповідно до статі 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно з частини шостої статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи те, що з матеріалів справи, а саме з рапорта начальника СПДН ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області Гуменюк Г. від 15.12.2024, вбачається, що така поведінка ОСОБА_1 є не одиничним випадком, оскільки 14.12.2024 та 15.12.2024 відносно нього складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в яких постраждалою особою також була його мати ОСОБА_2 , з метою комплексного підходу до вирішення проблем насильства, вважаю за необхідне направити ОСОБА_1 для проходження програми для кривдника.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись 33, 39-1, 40-1, 173-2, 173-8, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 № 607/156/25 (провадження 3/607/554/2025) за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та № 607/157/25 (провадження № 3/607/557/2025) за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам № 607/156/25 (провадження 3/607/554/2025).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

ОСОБА_1 направити для проходження програми для кривдника на строк три місяці.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність статтею 390-1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк