Справа № 279/7478/24 провадження №3/279/68/25
П О С Т А Н О В А

06 січня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 02.12.2024 року о 13-40 год. на автодрозі М-07,131 км поряд з с.Майданівка керував транспортним засобом - автомобілем "Suzuki Grand Vitara " НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння ( оглдя проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager 7510 ARLM-0297" , результат тесту 0,49 проміле), чим порушив пункт 2.9А Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють ПДР. Особи, які порушили ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують траспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводится за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту п.2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 пояснень та заперечень не надав, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення СМС-повідомлення та поштовим повідомленням, про причину неявки суд не повідомив.

Захисник Сандугей І.В. (у судовому розгляді приймав участь дистанційно) пояснив, що ОСОБА_1 не погоджується з вказаним обвинуваченням та користуючись правом, передбаченим ч.1 ст.268 КУпАП, подав письмові пояснення.

Захисник вважає, що у матеріалах справи відсутні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення з огляду на наступне.

Щодо показників п. 2.9 «a» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як убачається з матеріалів справи 02 грудня 2024 року близько 13 години 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki Grand Vitara НОМЕР_2 . Був зупинений за порушення правил обгону. На відео чітко видно, що ОСОБА_1 перебуває в тверезому адекватному стані. При спілкуванні з інспектором надав усі необхідні документи для перевірки. Інспектори повідомили, що було зафіксовано порушення правил обгону. Спілкування відбувалося в спокійній формі. Інспектор повідомив, що буде складено постанову при притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил обгону.

Інспектор взяв документи та склав постанову. Весь час ОСОБА_1 перебував в автомобілі, при первинному спілкуванні інспектор не висловлював жодних припущень щодо перебування водія в стані сп`яніння. При передачі постанови інспектор висловив припущення, що у ОСОБА_1 тремтять руки. Варто зазначити, що в акті огляду зазначено наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, однак вказане не відповідає дійсності.

Як було зазначено вище, при спілкуванні та оформленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил обгону, інспектор не зазначив про наявність запаху алкоголю. Також не було наявних жодних ознак сп`яніння. Варто зазначити, що складання постанови зайняло близько 30 хвили. Весь час ОСОБА_1 перебував в автомобілі із виключеним двигуном та відкритим вікном.

Зважаючи на це, у зв`язку з перепадом температури повітря при вимкненні обігріву салону могла виявитися певна реакція у вигляді мілкого тремтіння рук або ж зміною кольору обличчя, на що були об`єктивні причини у вигляді холодної погоди. Теж варто відмітити, що при передачі документів при першочерговій зупинці жодних ознак виявлено не було. На запитання щодо вживання алкоголю ОСОБА_1 зазначив, що алкогольних напоїв не вживав, перебував в тверезому стані. На відео відсутні будь-які із зазначених ознак стану сп`яніння.Таким чином в акті огляду вказано неправдиві відомості про ознаки сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою технічного засобу "Drager 7510 "ARLM-0297, показник 0,49 проміле.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 5 статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

В даному випадку в питанні мінімального рівня алкоголю в крові водія вищу

юридичну силу має саме Віденська конвенція про дорожній рух, а не вищезгадана

Інструкція.

Окрім того згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

З відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у нього відсутнє почервоніння очей та обличчя, хиткої ходи та не чіткої мови. Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, показник 0,49 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Щодо технічного приладу огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою технічного засобу "Drager 7510 ARLM-0297". Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 23 «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці», затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015 р. № 374 та пп.5) ч.1 ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» газоаналізатори відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, оскільки використовуються у сфері контролю безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень Національного стандарту України «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України №375 від 27.12.2006р., калібрувальні лабораторії повинні відповідати вимогам цього стандарту та пройти акредитацію (атестацію) й мати відповідний сертифікат.

У відповідності до п.5.10.2.,п.5.10.4. Національного стандарту України «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України №375 від 27.12.2006 року при проходженні калібрування має бути складено свідоцтво про калібрування, що відповідає вимогам вищезазначеного стандарту. В порушення вказаного нормативу в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про калібрування Газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARLJ-0455.

Щодо порушень, допущених в документах: в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. В акті огляду зазначено наступні ознаки: «запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя». Однак вказане не відповідає дійсності.

Як було зазначено вище, при спілкуванні та оформленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил обгону, інспектор не зазначив про наявність запаху алкоголю. Також не було наявних жодних ознаксп`яніння.

Також в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП «Коростенська центральна міська лікарня» КМР. В направленні зазначено, що «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив …» і стоїть підпис інспектора. Однак вказане суперечить обставинам справи. Так огляд був проведений на місці зупинки. І до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 не доставлявся. Тобто матеріали справи містять документи із завідомо неправдивої інформацією, яка спростовується наявним в матеріалах відео.

Також в Протоколі про адміністративне правопорушення зазначено «водія

відсторонено від керування ТЗ». Вказане суперечить фактичним обставинам справи і спростовується наявним в матеріалах відео, однак після складання протоколу ОСОБА_1 не відсторонявся від управління транспортним засобом. Інспектори повернули водію документи, віддали складений протокол і дозволили продовжити рух, що чітко відображено на відеозаписі.

Крім того, ще в липні 2023 року у нього було діагностовано «Ерозивний рефлюксозаліт LAb. Еритематозна гастропатія. Виразки дванадцятипалої кишки D1, Forrest IIb, IIc». Вказане підтверджується Гастроскопією від 06.07.2023 р. та встановленим в ній діагнозом, копія якої долучається до справи.

Вказані захворювання пов`язані з порушенням кислотності та проникненням кислоти та інших шлункових соків в стравохід, що може впливати на показники газоаналізатора. Окрім того, лікування хвороби потребує дотримання дієти та уникнення вживання алкоголю, чого дотримується ОСОБА_1 .

Додатково наголосив, що з відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у нього відсутнє почервоніння очей та обличчя, хиткої ходи та не чіткої мови. Жодних ознак сп`янінні не було виявлено також інспекторами при зупинці автомобіля.

Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права. Просив закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучений до справи відеозапис нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить довисновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№186994 від 02.12.2024 року, показником прибору алкотестер Драгер ( 0,49 проміле), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд трагнспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та відеозаписом події, з якого вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за обгін транспортного засобу, що рухався попереду ( накладено стягнення за ст.122 ч.2 КУпАП в розмірі 510 грн.), ознайомивши з постановою, працівник поліції запитав, чи вживав він алкоголь, бо має тремтіння рук, на що ОСОБА_1 відповів, що не вживав, поліцейський запропонував йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився, пройшов тест, результат якого становив 0,49 проміле, водієві також пропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак той відмовився. Під час складання протоколу в автомобілі, ОСОБА_1 запитував у працівників поліції, чи можна закрити це питання, та чи можна вирішити це питання по іншому, що свідчить про те, що результат освідування не опорював, незгоди з ним не висловлював, про можливість зв`язку показника з наявним захворюванням не заявляв .

Посилання захисника Сандугея І.В. на наявну у ОСОБА_1 хворобу як неможливість вживання останнім алкоголю та можливого впливу на виявлений під час освідування показник не є підтвердженим, доказів того, що зазначене захворювання може впливати на природний фон алкоголю в організмі людини, не подано.

Щодо доводів сторони захисту про необхідність застосування міжнародних стандартів, які дозволяють рівень алкоголю у крові та в повітрі, що видихається, у межах 0,5 проміле, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Таким спеціальним положення національного законодавства і є «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, згідно з п.7 розділу 2 якої встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за якого настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2%.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано вказані вимоги.

Межі допустимої похибки під час експлуатування приладу «Drager Alcotest 7510» для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, зокрема, абсолютна похибка становить +- 0,03 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л Похибка приладу «Drager Alcotest 7510», відповідно до його інструкції, складає 0,03 проміле, у той час як у ОСОБА_1 зафіксований результат 0,49 проміле, що навть з урахуванням допустимої похибки прилада (0,23-0,24 проміле) суттєво більше за дозволений, а тому суд не може визнати такий показник похибкою.

Роздруківка з результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу засвідчує результат тесту, проведеного з використанням приладу "Drager 7510 ARLM-0297", 0,49%о, який перевищує гранично допустиму норму у 0,2%о.

Щодо доводів захисника про невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, то суд зазначає наступне:

Статтями 260, 265-1 та 266 КУпАП (глава 20 Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення), ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено імперативний обов`язок співробітників поліції тимчасово вилучати посвідчення водія, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортним засобом, та відстороняти від керування транспортними засобами осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з наступним оглядом особи на стан сп`яніння.

З аналізу ч.1 ст.266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що ним керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису події, у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та надано розпорядження про його відстороняється від керування транспортним засобом до повного витвереження.

Щодо посилань захисника на відсутність свідоцтва про калібрування газоаналізатора "Drager Alcotest 6820 ARLJ-0455", то освідування проводилось за допомогою приладу "Drager 7510 ARLM-0297", а не вищезазначеним.

З відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу "Drager 7510 ARLM-0297," не заявляв жодних зауважень щодо справності такого приладу та/або щодо результату огляду.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №186994 від 02.12.2024 року в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» також не зазначив жодних зауважень щодо належності чи справності "Drager 7510 ARLM-0297.

За таких обставин, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відсутні. Правопорушник раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу того, хто його вчинив, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст.130 ч.1, 221, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 605, 60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, перебіг яких зупиняється в разі оскарження постанови до розгляду скарги (подання прокурора).

У разі несплати правопорушником штрафу протягом 15-и днів з дня отримання постанови, а в разі її оскарження (внесення подання) - протягом 15-и днів з дня отримання повідомлення про залишення скарги (подання) без задоволення, постанова підлягає примусовому виконанню, у порядку якого з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір зазначеного у постанові штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Н.Я.Волкова