Провадження номер 3/741/5/25
Єдиний унікальний номер 741/1161/24
ПОСТАНОВА

іменем України

13 січня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Левченка Г.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ААД № 005779) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм ФОП ОСОБА_2 ,

передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

31 травня 2024 року о 22 год 05 хв в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 керував мопедом (електровелосипедом потужністю до 4кВТ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови). Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння та продування приладу «Драгер» на місці відмовився в присутності, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № М 505, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що електровелосипедом у день та час, зазначені у протоколі, він не керував, такого транспортного засобу у користуванні не має. Зазначив, що 31 травня 2024 року після 22 год він разом зі знайомими відпочивав у центрі села Рівчак-Степанівка, коли до них на електровелосипеді Forte Lucky під`їхала ОСОБА_3 , а потім на службовому автомобілі поліцейські, які звинуватили його у керуванні таким електровелосипедом, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, а з поліцейськими сперечався, бо не вважав електровелосипед транспортним засобом. У подальшому на нього було складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП як на особу, яка керувала електровелосипедом, того дня алкогольних напоїв він не вживав.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є знайомою ОСОБА_1 , пригадує, що 31 травня 2024 року після 22 год на належному їй електровелосипеді вона їхала до центру села, коли помітила службовий автомобіль поліцейських, який рухався за нею. Оскільки вона не отримувала посвідчення водія та припускала про свою відповідальність з цієї підстави, вона вимушена була прийняти вліво, розвернутись, продовжила рух назустріч та зупинилась біля магазину, де у той час перебував і ОСОБА_4 . Вона ( ОСОБА_5 ) повідомляла поліцейських, що електровелосипед належить їй, та що саме вона ним керувала, однак це залишилось поза їх (поліцейських) увагою, працівники поліції самостійно встановили, що за кермом транспортного засобу був ОСОБА_1 .

Захисник Левченко Г.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що з наявному в матеріалах справи відеозапису, зробленому за допомогою нагрудної камери поліцейського, що міститься у матеріалах справи, не зафіксовано як факту зупинки транспортного засобу, так і самого факту керування ОСОБА_1 електровелосипедом, тобто останній не є водієм указаного транспортного засобу. З цих підстав ОСОБА_1 не мав обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у місцевій лікарні та виконувати відповідну вимогу поліцейських. Указане свідчить на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а протокол про адміністративне правопорушення без належних доказів не свідчить про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

У ході розгляду справи судом досліджено наступні докази, надані ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 005759 від 31 травня 2024 року, у відповідності до якого 31 травня 2024 року о 22 год 05 хв в с. Рівчак-Степанівка, вул. Клименка № 30А, гр. ОСОБА_1 керував мопедом (електровелосипедом потужністю до 4кВТ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови). Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння та продування приладу «Драгер» на місці відмовився в присутності, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № М 505. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності від надання письмових пояснень та підпису у протоколі відмовився;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 31 травня 2024 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 . У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, незв`язне мовлення). Огляд не проводився (а.с.3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Результати огляду на стан сп`яніння: огляд не проводився. Акт ОСОБА_1 не підписаний (а. с. 4);

- рапорт поліцейського на ім`я начальника ВП № 4 (м. Носівка) про зупинення 31 травня 2024 року о 22:00 год електровелосипеда марки «Forte», без номерних знаків, під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у категоричній формі відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на технічний прилад Драгер, а також поїхати в Носівську МЛ (а. с. 5);

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, з якого убачається, що службовий автомобіль поліцейських рухається за двохколісним транспортним засобом, який приймає ліву сторону, розвертається, продовжує рух назустріч поліцейським (22:04:52) та зупиняється біля магазину, де перебуває семеро осіб (22:07:33). Свідок ОСОБА_5 стверджує, що електровелосипед належить їй (22:09:05). Поліцейський стверджує, що ОСОБА_1 , який найближче знаходиться до електровелосипеда, здійснював на ньому незрозумілі маневри у центрі (22:07:35), та вимагає від ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння (22:09:40), на що той відмовляється (22:09:52; 22:10:10). Далі зафіксовано процедуру оформлення адміністративних матеріалів поліцейськими щодо ОСОБА_1 .

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, які є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, у сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Левченка Г.В., свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, вважається закінченим з моменту руху транспортного засобу.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У постанові від 20 лютого 2019 року КАС ВС (справа № 404/4467/16-а) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування» (п.38).

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського неможливо достовірно установити особу, яка керувала електровелосипедом «Forte Lucky», будь-яких доказів зупинки 31 травня 2024 року о 22 год 05 хв. поліцейськими указаного електровелосипеда під керуванням водія ОСОБА_1 та самого факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом матеріали справи не містять. Сам ОСОБА_1 категорично заперечує факт такого керування.

Окрім того, суд не бере до уваги рапорт поліцейського СРПП на ім`я начальника ВП № 4 (м. Носівка) про зупинення 31 травня 2024 року о 22:00 год електровелосипеда марки «Forte», без номерних знаків, під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на технічний прилад Драгер, а також поїхати в Носівську МЛ, зважаючи на те, що поліцейський є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин. При цьому, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окремо, суд привертає увагу ОСОБА_1 , що відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами, транспортний засіб визначається як пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно, наведений в положеннях ПДР України термін в свою чергу охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

При цьому, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року» містить визначення поняття легкого персонального електричного транспортного засобу колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Тобто, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:

- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низько швидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Відповідні положення в тому числі були викладені й в Закон України «Про автомобільний транспорт».

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 247, 251, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Анатолій КРУПИНА