Справа № 717/3037/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанський В.В., розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 185-10 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 листопада 2024 року о 17 годині 40 хвилин, в селищі Кельменці, вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме на вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу, відмовився та спробував втекти. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про державний кордон», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 статті 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що 10 листопада 2024 року він приїхав в селище Кельменці до відділення «Нової Пошти». В цей час підійшли прикордонники, стріляли, поклали обличчям на землю, потім затримали. ОСОБА_1 не тікав від прикордонників. Після того як прикордонник пред`явив свої документи, ОСОБА_1 передав йому свої документи.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що він проходить службу на посаді старшого оперативного уповноваженого прикордонного оперативно-розшукового відділу головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону. 10 листопада 2024 року, після обіду, в селищі Кельменці біля відділення «Нової Пошти» №1, виявили транспортні засоби, за допомогою яких здійснювалося незаконне переправлення особи через державний кордон України. Автомобіль марки «АУДІ» почав тікати. ОСОБА_2 спробував його наздогнати. В цей час біля автомобіля марки «Мерседес Бенц Спрінтер» з іноземними номерними знаками знаходився ОСОБА_1 . На вимогу «Стій» ОСОБА_1 не реагував і йшов до дверей автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер». ОСОБА_1 відмовився надати свої документи. ОСОБА_2 побачив документи ОСОБА_1 коли приїхала слідчо-оперативна група.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він проходить службу на посаді оперативного уповноваженого прикордонного оперативно-розшукового відділу головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону. 10 листопада 2024 року в селищі Кельменці ОСОБА_3 бачив як автомобіль «АУДІ» тікав від військовослужбовців і потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. ОСОБА_3 побачив ОСОБА_1 вже після його затримання. Обставин затримання особисто не бачив.

Пунктом 10 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року передбачено, що громадяни України, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу та іноземці а особи без громадянства, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають та пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Статтею 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Згідно ч. 2 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185-10 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним злісної непокори законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону у складі групи осіб, та докази, що ОСОБА_1 протягом року до 10 листопада 2024 року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене ст. 185-10 КУпАП. З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 не пред`явив документи на вимогу працівника Державної прикордонної служби України. Суд вважає, що у матеріалах справи відсутні докази спільного вчинення правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Суду не надані докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно вчинили злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону у складі групи осіб.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, поясненнями свідка ОСОБА_2 .

При вирішенні питання щодо необхідності накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , враховуючи характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з урахуванням вищевикладених обставин, хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, однак у зв`язку із своєю малозначністю не являє собою великої суспільної небезпеки на час його вчинення, у зв`язку із чим, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 22, 280, 283, 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.185-10 КУпАП закрити у зв`язку із малозначністю допущеного правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя: