Справа № 603/747/24
Провадження № 3/603/7/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Системи опалення»,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Головним управлінням Державної податкової служби у Тернопільській області до Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 1111/2406 від 31.10.2024 року, ОСОБА_1 , ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Системи опалення» (код за ), вчинив порушення ведення податкового обліку, а саме: пп. 14.1.156, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 31.1 ст. 31, п. 54.2 ст. 54, пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, абз. 2 п. 57.1 ст. 57, п. 131.2 ст. 131, пп. 168.1.1, 168.1.4, 168.1.5, 168.1.6 п. 168.1 ст. 168, пп. «а», «ґ» п. 176.2 ст. 176 розділу IV ПКУ, несплачене податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військовому збору за період з 02.03.2018 року до 30.09.2024 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до переконання, що провадження в справі слід закрити, виходячи з таких міркувань.

У силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Так, згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1111/2406 від 31.10.2024 року ОСОБА_1 , ліквідатор ТОВ «Системи опалення», вчинив порушення ведення податкового обліку, а саме: пп. 14.1.156, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 31.1 ст. 31, п. 54.2 ст. 54, пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, абз. 2 п. 57.1 ст. 57, п. 131.2 ст. 131, пп. 168.1.1, 168.1.4, 168.1.5, 168.1.6 п. 168.1 ст. 168, пп. «а», «ґ» п. 176.2 ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України (далі ПК України), несплачене податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військовому збору за період з 02.03.2018 року до 30.09.2024 року.

Однак викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення є нечіткою та не у повній мірі відповідає диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Так, з диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАПвипливає, що вона має бланкетний характер та відсилає до інших нормативно-правових актів, якими визначено порядок ведення бухгалтерського обліку. Однак протокол про адміністративне правопорушення містить лише посилання на низку норм ПК України, проте не конкретизує якими саме діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив (порядок) ведення податкового обліку як ліквідатор ТОВ «Системи опалення». Суд звертає увагу на те, що наведення переліку статей нормативних актів не замінює необхідності викладення обставин вчинення правопорушення, які суд не повинен відшуковувати самостійно.

Як слідує зі змісту протоколу, ОСОБА_1 як ліквідатору ТОВ «Системи опалення», серед іншого, ставиться в провину несплата податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 02.03.2018 року до 30.09.2024 року. При цьому в протоколі не зазначені суми (розмір) несплачених податкових зобов`язань. Водночас суд звертає увагу на те, що адміністративну відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб (про що згадується в протоколі) при виплаті фізичній особі доходів передбачено ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, а не ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Отже, вищевказаний протокол, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не містить вказівки на конкретні діяння, які, виходячи з посадових обов`язків ОСОБА_1 , були ним вчинені, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Поряд з цим, відповідно до визначених КУпАП правил справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є неприпустимим, оскільки порушує право особи на захист.

Пред`явлене обвинувачення повинно відповідати диспозиції статті закону, яким встановлено відповідальність за вчинення правопорушення. Поряд з цим, відповідно до усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, самостійне коригування судом фабули адмінправорушення, що зафіксована у протоколі, буде порушувати принцип рівності сторін процесу та свідчити про те, що особа мала захищатись від обвинувачення, яке їй не було пред`явлено.

Суд наголошує, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Окрім того, слід зазначити і таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Системи опалення» (). Зі змісту вказаного акта вбачається, що за результатами проведеної перевірки встановлено неподання ТОВ «Системи опалення» податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за 2018 2023 роки, несплачене податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 405,00 грн, а також несплачене податкове зобов`язання по військовому збору в сумі 33,78 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної в постанові від 08.09.2020 року в справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Однак до матеріалів справи не долучено інших доказів порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на наведені обставини, з огляду на те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян