Справа № 342/1513/24
Провадження № 3/342/18/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РУП ГУНП в Івано-Франківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №197973 від 16.12.2024, який поступив до суду 20.12.2024, ОСОБА_1 02.09.2023 біля 20-00 керував ТЗ Форте б/н який не зареєстрований у законному порядку. Чим порушив п.2.9 в ПДР.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 09.12.2024 було закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК з приводу події, що мала місце за його участі 02.09.2023 біля 22-03 год.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про повернення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КпАП України до ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зіст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Конституційний суд України у рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

Слід також звернути увагу, що відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зіст.280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За приписами статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до роз`яснень Європейського суду з прав людини у справах «Верітас проти України`та «Сокуренко та Стригун проти України»,суд не може вважатися «судом,встановленим законом`у розумінніп.1ст.6Конвенції уразі перевищенняним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи,заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Згідно ч.1 ст.257 КУпАП, протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний вирішити чи належить саме до його компетенції розгляд даної справи.

Так, підвідомчість це розмежування компетенції між різними органами щодо розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення на підставі і у межах закону та притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності.

Визначення підвідомчості справ про адміністративні правопорушення полягає у встановленні категорій справ, які уповноважений розглядати той чи інший уповноважений орган.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення відповідно до компетенції органів та посадових осіб, уповноважених розглядати такі справи визначена главою 17 КУпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 поліцейським складено за ч.6 ст.121 КУпАП.

Статтею 213 КУпАП визначено органи (посадових осіб), які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, крім іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 4,7,9 ст. 121 КУпАП.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справа про адмінправопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 ст.121 КУпАП.

За таких обставин, розгляд справ про адмінвідповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП підвідомчий не судам, а компетентним органам Національної поліції.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із вимогами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами КУпАП встановлені дуже чіткі вимоги щодо надання повноважень розгляду певної категорії справ про адміністративні правопорушення конкретному органу (посадовій особі), і такі правила підвідомчості носять виключно імперативний характер, так як являють собою основоположні, конституційні підходи в цьому питанні. А тому не підлягають розширеному тлумаченню, застосуванню аналогії права чи закону тощо, незалежно від будь-яких обставин (правової прогалини, відсутності законодавчого врегулювання в даному випадку), інакше призведе до правового нігілизму в державі, порушенню базових принципів правової визначеності та права на справедливий суд.

Отже, оскільки вимогами ст.221 КУпАП не передбачено розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП суддями районних, районних у місті чи міськрайонних судів, а тому вважаю, що необхідно матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП повернути до ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РУП ГУНП в Івано-Франківській області для подальшого направлення за підвідомчістю справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 121, 221, 222, 256, 278, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП до ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РУП ГУНП в Івано-Франківській області для подальшого направлення за підвідомчістю справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Гайдич Р. М.