Справа № 182/7617/24
Провадження № 3/0182/134/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.01.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає у АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Водій ОСОБА_1 13.11.2024 о 23-20 год. по вул. Шевченка, 146 у м. Нікополь, Дніпропетровської області керував транспортним засобом автомобілем „Ауді А4» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місця зупинки ТЗ на нагрудну камеру поліцейського із застосуванням приладу „ДРАГЕР 6810. Тест №2211 показав 1.42 проміле алкоголю, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник, будучи належним чином сповіщеним про місце та час розгляду справи, до суду не з`явився без поважних причин. Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, жодних клопотань чи заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 зазначає, що був зупинений працівниками поліції, коли автомобіль стояв на місці, а за кермом була інша людина, факт керування заперечує.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наявними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 173138 від 14.11.2024, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;

- результатом алкотестера „Драгер на визначення стану сп`яніння - тест № 2211 від 13.11.2024, згідно якого визначений стан сп`яніння з показником 1.42%о та де також мається підпис особи, яку тестують, про ознайомлення з результатом тесту ;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеному у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, де зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 1.4%о і де водій поставив підпис про згоду з результатами огляду;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад не доставлявся.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддею встановлено, що в даному випадку дані вимоги закону працівниками поліції були виконані належним чином.

Дії правопорушника кваліфіковані правильно за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При накладенні стягнення суддя враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника та вважає, що стягнення повинно бути призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП України за санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП, а накладене адміністративне стягнення в даному випадку буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 40-1, 221, 283, ч.1 ст. 130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: І. В. Клименко