Справа № 352/2786/24
Провадження № 3/352/25/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Поліцейським відділення поліції № 1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Аннюком М.Д. 14 жовтня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

14 жовтня 2024 року о 16 годині 45 в селі Павлівка, вулиця Шевченка, 27 , водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Мазда 323, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкофор 114 та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі- Правила).

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною другою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження

24 жовтня 2024 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду для розгляду по суті, розгляд справи призначено на 06 листопада 2024 року.

06 листопада 2024 розгляд справи відкладено на 28 листопада 2024 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_2

28 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 17 грудня 2024 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_2

17 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 27 грудня 2024 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_2

27 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 10 січня 2025 року в зв`язку із неякою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про розгляд справи шляхом скерування повісток, скерованих за його зареєстрованим в установленому законодавством порядку місці проживання, телефонограм, а також оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади України.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області.

10 січня 2025 року ОСОБА_1 до суду не з`явився, клопотання про відкладення, пояснення по суті справи не надав.

Стаття 130 кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до частини другої статті 268 кодексу України про адміністративні правопорушення НЕ належить до переліку статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, він своїм правами на захист та участь в судовому засіданні не скористався, пояснення по суті справи не надав, його присутність при розгляді справи не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

3. Досліджені докази

3.1 Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу 14 жовтня 2024 року о 16 годині 45 в селі Павлівка, вулиця Шевченка, 27 , водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Мазда 323, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкофор 114 та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно із текстом направлення у ОСОБА_1 14 жовтня 2024 року виявлено ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів

Огляд не проводився в зв`язку із відмовою ОСОБА_1 .

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, проведення огляду пов`язано із виявленими ознаками сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Огляд за допомогою драгеру Алкофор 507 не проводився в зв`язку із відмовою ОСОБА_1 , що ОСОБА_1 засвідчив власноруч підписом.

Копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор АлкоФор 507

За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Свідоцтво чинне до 01 листопада 2024 року.

Сертифікат відповідності газоаналіатора Алкофор, виданий 04 жовтня 2022 року.

Копія постанови суду від 25 січня 2024 року у справі № 456/6302/23

Згідно із текстом постанови, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за статтями 122-4,124 та частиною першою статті 130 КУпАП за вчинення 28 листопада 2023 року правопорушень і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік

Акт вилучення посвідчення водія

Згідно із текстом акту, 14 жовтня 2024 року у ОСОБА_1 вилучено посвідчення на виконання постанови суду від 15 січня 2024 року у справі № 456/6302/23.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД 880996 від 14 жовтня 2024 року

Згідно із текстом постанови, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП за керування 14жовтня 2024 року в селі Павлівка транспортним засобом без права керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права Стрийським районним судом.

3.2 Відеозаписи

На першому записі з відеореєстратора автомобіля міститься відео, як поліцейський автомобіль рухається за автомобілем Мазда 323, номерний знак НОМЕР_2 . Відеозапис здійснено 14жовтня 2024 року та припиняється о 16.39.55

На другому відеозаписі міститься відео спілкування поліцейського та ОСОБА_1 біля автомобіля Мазда 323, номерний знак НОМЕР_2 . Відеозапис здійснено 14 жовтня 2024 року та розпочато о 16.45.56

Перший відеозапис з бодікамери розпочинається із переслідування працівниками поліції автомобіля Мазда 323, номерний знак НОМЕР_2 . Відеозапис розпочато о 16.44.07. Після зупинки автомобіля поліцейський наближається до автомобіля, за водійським сидінням якого перебуває ОСОБА_1 .

На 02.45 поліцейський повідомляє, що у водія відсувається запах алкоголю з порожнини рота, пропонує пройти огляд на місці зупинки із застосуванням засобу Алкофору, якщо не довіряє то тоді в медичному закладі, а якщо водій відмовиться від огляду, то стосовно нього буде складено протокол про адміністратвине првопорушення.

На 04.10 ОСОБА_1 повідомляє, що він не хоче проходити із застосуванням приладу драгер, після чого поліцейський пропонує йому проїхати в лікувальний заклад. Водій також відмовляється від проходження огляду в лікувальному закладу, після чого поліцейський повідомляє, що в такому випадку на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України.

В подальшому на відео міститься процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів.

3.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цих правопорушень поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

щодо керування транспортним засобом

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі, підтверджується відеозаписами з бодікамери та відеореєстратора автомобіля, на яких зафіксовано рух автомобіля Мазда 323, номерний знак НОМЕР_2 , а також перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні автомобіля одразу після зупинки автомобіля, а також постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 126 КУпАП за керування автомобілем без права керування транспортним засобом в тому самому місці в той самий час та за тих самих обставин, що є місцем вчинення правопорушення згідно із протоколом в цій справі.

Також цей факт підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , зафіксованими на відеозаписах з бодікамери поліцейського та текстом протоколу від 14 жовтня 2024 року.

щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, особа може бути притягнута до відповідальності не за будь-яку відмову від проходження огляду, а виключно за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України,

Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція) Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у водія наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Аналогічні ознаки зазначені в направленні на огляд та акті огляду (пункт 3.1 Постанови)

На відеозаписі зафіксовано повідомлення працівника поліції про наявність у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота (пункт 3.2 Постанови).

Таким чином, у працівників поліції, на думку судді, були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно із відеозаписами, поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою драгеру, а після відмови ОСОБА_1 поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки , так і в медичному закладі.

Вказані обставини підверджуються дослідженими в судовому заіданні доказами, а саме відеозаписами з бодікамери поліцейського, направленням на огляд та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, протоколом про адміністративне правопорушення від 14 жовтня 2024 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особа, яка його склала, була безпосередніми свідком події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом.

щодо ознаки повторності протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -

Згідно із текстом постанови суду від 25 січня 2024 року , ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння за частиною першою статті 130 КУпАП.

Предметом розгляду в цій справі є вчинення ним правопорушення за статтею 130 КУпАП 14 жовтня 2024 року, тобто протягом року як з дати вчинення правопорушення, так і з дати притягнення його до відповідальності.

Таким чином ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення частини першої статті 130 КУпАП.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, Судом поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Мазда 323 номерний знак номерний знак НОМЕР_2 14 жовтня 2024 року о 6 годині 34 хвилин в селі Павлівка та відмови ОСОБА_1 після зупинки від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчиненого повторно протягом року після порушення ним вимог статті 130 КУпАП.

Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини другої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння,

щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкцією частини другої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачене таке покарання, як накладення штрафу на водіїв у розмірі у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суддя враховує умисний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, його майновий стан та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

За таких обставин, Суд вважає, що в цій конкретній справі меті стягнення відповідатиме адміністративне стягнення у найбільш м`якому виді, а саме штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

При вирішенні питання щодо вилучення транспортного засобу, Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 транспортного засобу, в зв`язку із чим Суд вважає, що підстави для оплатного вилучення транспортного засобу відсутні.

4.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО