Справа № 191/5811/24
Провадження № 3/191/1986/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Грабовське Краснопільського району Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про військове адміністративне правопорушення Серї ДНЛ №2/1089 від 14.12.2024 року зазначено, що 14 грудня 2024 року, приблизно об 11 год. 30 хв, старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував при виконанні обов`язків військової служби, з явними ознаками алкогольного сп`яніння на території розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Був виявлений посадовими особами військової частини НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з ротової порожнини на відстані до 1,5 метра, та направлений на огляд до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення стану сп`яніння. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 14.12.2024 року №703 встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,23 проміле, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи знаходиться надана ним заява про розгляд справи без його участі. Вказав, що алкогольні напої при виконанні службових обов`язків вживав, провину визнає.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зазначає наступне.

Матеріал, який розглядається, надійшов до суду 19.12.2024 року.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Також, слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про перебування справи на розгляді суду, не була позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи або взяти участь в справі в режимі відеоконференції, в тому числі з використанням власних засобів зв`язку, мати захисника під час розгляду справи, тому суд вважає, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Так, частиною 3 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

За ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який неодноразово продовжувався, без переривання періоду, і діє до теперішнього часу.

Стаття перша Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з письмового пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладеного ним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНЛ №2/1089 від 14 грудня 2024 року, ОСОБА_1 зазначено, що він вживав алкоголь напередодні. А в наданій до суду заяві погодився, що вживав алкогольні напої та свою провину визнав.

За результатом тесту №3493 від 14.12.2024 року, проведеного за допомогою приладу №00254 «Алконт-Мтм», встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 з показником 0,21 проміле.

Крім того, за результатом тесту №3495 від 14.12.2024 року, проведеного повторно через 4 хвилини від попереднього тесту, за допомогою приладу №00254 «Алконт-Мтм», встановлено результат алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з показником 0,23 проміле, який вказано вповноваженою особою в протоколі, який є предметом розгляду, без зазначення результатів попереднього тесту.

Відповідно до роздруківки з приладу "Алконт-Мтм", яка наявна в матеріалах справи слідує, що цей прилад пройшов повірку 26.08.2024 року.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих ЗВТ, що підлягають періодичній повірці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 374 (вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається - пункт 13 цього Переліку).

Починаючи з 29.11.2016 року наказом Мінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747, зареєстрованим у Мін`юсті 01.11.2016 за № 1417/29547, для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, встановлено міжповірочний інтервал - один рік.

З урахуванням вказаного, враховуючи, що з дня останньої повірки газоаналізатора не пройшов рік, станом на 14.12.2024 року "Алконт-Мтм" був приладом, що має чинне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 цього Кодексу.

Тобто, незалежно від того, чи особа визнає вину, уповноважений орган зобов`язаний довести та підтвердити належними, допустимими та достатніми доказами наявність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки саме по собі визнання вини особою не означає, що в її діях є склад адміністративного правопорушення.

Сам факт визнання особою вини або відсутність заперечень щодо проведеного огляду та притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (Постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 177/525/17).

В даній справі уповноважені на складення протоколу особи, не сприяли встановленню дійсних обставин справи, та з урахуванням того, що було проведено 2 тестування щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 , результати яких відрізнялися між собою, не врахували можливість наявності похибки за характеристикою приладу «Алконт-Мтм» при його використанні, що в свою чергу безпосередньо впливало на утворення складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, не перевірили результати проведених тестувань, за відсутності інших беззаперечних доказів, які доводять цю обставину, не вжили заходів доведення поза розумним сумнівом обставин вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а тому такі результати тестування не можуть бути покладені в основу рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, а саме: виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої ''доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом'' (п.43 рішення від 14.02.2008 р. у справі ''Кобець проти України'' (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі ''Авшар проти Туреччини'' (Avsar v. Turkey).

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України, усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи недоведеність вини ОСОБА_1 , рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, тому справу про адміністративне правопорушення, необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом прийнято рішення про закриття провадження по справі, то підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору - відсутні.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за обставин відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.172-20 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Грабовське Краснопільського району Сумської області, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяА. В. Твердохліб