Справа № 944/5683/24
Провадження №3/944/3717/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.01.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця, курсанта І взводу 1 навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,

встановив:

в протоколі про адміністративне правопорушення МЦМБ №49 від 25.09.2024 зазначено, що 25.09.2024 на ранковому шикуванні о 08.20 молодший сержант ОСОБА_1 відкрито відмовився виконувати законні вимоги командира навчальної роти капітана ОСОБА_2 щодо висування з підрозділом на заняття з тактичної підготовки, що проходить на території військової частини НОМЕР_1 (адреса АДРЕСА_2 ). Дане заняття передбачене програмою базової загальновійськової підготовки та розкладом занять, що доводилося до всього особового складу підрозділу.

Відкрита відмова від виконання законних вимог безпосереднього командира молодшим сержантом________ ОСОБА_1 полягає в умисному та свідомому невідвідуванні заняття чим вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що він є віруючою в Бога людиною та є членом релігійної громади церкви «Христян Віри Євангельської». Відповідно до біблейських заповідей, він не може брати до рук зброю. Прихожанином церкви є з 1997 року. Ще до призову на військову службу він подавав заяви з необхідними документами до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що виконання військового обов`язку протирічить його релігійним переконанням та просив замінити військову службу невійськовою (альтернативною), що гарантовано ч. 4 ст. 35 Конституції України. Однак, його примусово було доставлено до в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби. Перебуваючи у в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 неодноразово подавав командуванню частини рапорти про неможливість ним виконання обов`язків військової служби у зв`язку з релігійними переконаннями, з проханням заміни військової служби альтернативною (невійськовою) службою в ЗСУ, але отримував письмові відповіді про те, що командування в/ч НОМЕР_1 не наділене повноваженнями щодо заміни військової служби альтернативною (невійськовою) службою в ЗСУ.

Захисник адвокат ОСОБА_1 подав до суду письмове клопотання, яке підтримав судовому засіданні. Вказав, що командуванню частини відомо, що ОСОБА_1 є членом церкви Християн ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою вих №15/8 від 15.05.2024, виданою головою Хмельницького обласного центру об`єднаної церкви ОСОБА_4 , що останній є членом церкви ХВЄ «Світло для світу» м. Хмельницький, святе водне хрещення прийняв 05.07.1997 (про що надав підтверджуючі документи). Вимога командира навчальної роти капітана ОСОБА_5 висуватись з підрозділом на заплановані заняття з тактичної підготовки, тобто заняття зі зброєю, що до знищення противника в різних умовах бою, щодо ОСОБА_1 , є незаконною, оскільки за своїм змістом суперечать релігійним переконанням ОСОБА_1 , а отже, суперечить чинному законодавству, порушує конституційне право, що гарантоване статтею 35 Конституції України. Отже, ОСОБА_1 не несе відповідальності за невиконання вимоги (наказу) начальника. Окрім цього, 27.01.2023 набув чинності Закон України від 13.12.2022 № 2839IX63, яким було внесено принципові зміни до ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, а саме: виключено з диспозиції цієї норми таку факультативну ознаку, як скоєння цього виду правопорушення в обстановці воєнного стану. Отже, в умовах воєнного стану відповідальність за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП не передбачена. Зважаючи на викладене, захисник просив провадження в справі закрити із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши думку особи, яка притягаються до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, з таких підстав.

Так, ч. 2 ст. 172-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинену в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено зі змісту протоколу дії ОСОБА_1 , які полягали в у невідвідуванні заняття, були вчинені ним в умовах особливого періоду.

Разом із цим, положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і дотепер.

Так, у контексті ч. 2 ст. 172-10 КУпАП законодавець відокремив поняття «особливий період» та «воєнний стан».

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП настає саме за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При цьому, з огляду на диспозицію ст. 172-10 КУпАП у період дії воєнного стану відмова від виконання законних вимог командира (начальника) не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Отже, оскільки наразі в Україні триває правовий режим «воєнного стану» дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до п.14 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складатикомандири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20, крім правопорушень, вчинених поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану).

Судом установлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений командиром навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 - тобто командиром підрозділу, однак до матеріалів справи не долучено доказів, що йому надано такі повноваженні, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з загальних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, як рівність учасників та змагальність сторін, суд, беручи до уваги неспростовані доводи ОСОБА_1 та його захисника, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 172-10 КУпАП, що відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.М. Колтун