ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3693/24 Номер провадження 33/814/138/25Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Буйнової ОП., Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Процай В.М.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Процай Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 23 серпня 2024 року об 11:12 год. на 39 км а/ш Котельва-Полтава, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Express, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, зіниці очей, що не реагують на світло, блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Процай В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує про безпідставність зупинки ТЗ, що в свою чергу свідчить про неправомірність подальших дій працівників поліції, як то пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння.

Вважає неналежним доказом долучені відеозаписи, оскільки останні не містять доказів порушень ПДР ОСОБА_1 , які б слугували законною підставою для зупинки автомобіля, а відтак відсутні підстави вважати доведеною вину останнього в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також захисник вказує на надуманість поліцейським наявності ознак наркотичного сп`яніння у водія.

Вказує, що після складання протоколу, водій о 12:59 год. самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, при цьому ознак наркотичного сп`яніння не було виявлено.

Окрім того звертає увагу, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом, а запис на звороті протоколу щодо відсторонення водія від керування був здійснений самостійно поліцейським в подальшому.

Одночасно в апеляційній скарзі захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що повний тест постанови суду від 07 жовтня 2024 року було отримано в електронний кабінет 08 жовтня 2024 року, та у визначений КУпАП 10-ти денний строку 18 жовтня 2024 року було подано апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2024 року судом було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, копію якої ОСОБА_1 та його захисник не отримували. Повний текст було виготовлено 08 жовтня 2025 року, після чого у визначений КУпАП 10-ти денний строк, засобами поштового зв`язку було подано апеляційну скаргу.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №713579 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, з особистими поясненнями «надам в суді»,

направлення на огляд водія до медичного закладу,

записи з бодікамери працівника поліції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду, не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення та не були спростовані під час розгляду апеляційної скарги.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з відеореєстратора поліцейського авто вбачається зупинка керованого ОСОБА_1 автомобіля Renault Express, д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою проблискових маячків.

Після зупинки авто та початку спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейський робить зауваження водію, що «не треба пристібатися на ходу» та повідомляє, що водій був помічений під час руху транспортного засобу без паска безпеки.

Під час подальшого спілкування, в поліцейського виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння та були перевірені ознаки, а саме тремтіння рук, зіниці очей за допомогою ліхтарика, після чого було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Після нетривалого спілкування по телефону з керівництвом підприємства, ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу.

Під час руху до медичного закладу поліцейський роз`яснив процедуру проходження огляду, її наслідки, після чого ОСОБА_1 попросив зупинити авто, запитав скільки часу тримається канабіс в організмі та повідомив, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначивши при цьому «Якщо покаже, то буде ще хуже».

Остаточно ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду об 11:33 год., що зафіксовано технічними засобами в передбаченому законом порядку.

Відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стала підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП (порушення п. 2.5 ПДР).

Доводи захисника щодо безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не беруться до уваги, оскільки поліцейський після зупинки ТЗ повідомив, що водій був не пристебнутий коли вони розминалися на дорозі і «не треба пристібатися на ходу», що свідчить про порушення ПДР України, а саме керування транспортним засобом будучи непристебнутим пасиком безпеки.

Посилання апелянта на неналежність як доказів долучених відеозаписів, які є не тривалими за часом та містять рух автомобілів, а потім спілкування з водієм, не беруться судом до уваги, оскільки рух ТЗ та зупинка керованого ОСОБА_1 авто зафіксована на відеореєстратор службового авто, а подальше спілкування з моменту зупинки до складання протоколу зафіксовано безперервно на бодікамеру працівника поліції.

Доводи захисника щодо надуманості поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 спростовуються долученим відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейський проводить огляд на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а вже в подальшому, після їх виявлення пропонує водієві пройти огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, поліцейський лише виявляє ознаки наркотичного сп`яніння у водія, а вже лікар у визначеному закладі охорони здоров`я доводить чи спростовує наявність такого стану у водія.

Не береться до уваги апеляційним судом і особисте проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі після складання протоколу працівниками поліції, оскільки це суперечить положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, а саме п. 12 розділу ІІ, яким передбачено, що у разі наявності вважати, що водій ТЗ перебуває в стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто, водій доставляється до медичної установи саме працівником поліції, який виписує направлення до медичного закладу.

При цьому, заслуговує на увагу та обставина, що водію інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в такому стані, що є самостійно підставою для притягнення водія до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Процай Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2024 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Процай Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна