Справа № 342/3/25
Провадження № 3/342/22/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М.,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яку отримано від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_2 , громадянки України, яка не працює,

за ч.2 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18.12.2024 о 18:45 год. в АДРЕСА_1 , повторно протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України, та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наслідком чого малолітній ОСОБА_2 систематично залишає своє місце проживання та бродягує по с. Корнів; 18.12.2024 о 18 год. 45 хв. проник до господарства громадянина ОСОБА_3 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , із метою вчинення крадіжки. Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що з протоколом про адміністративне правопорушення згідна та визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівника поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251426 від 02.01.2025, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України, та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зазначене правопорушення вчинила повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 лютого 2014 року встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Законом України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Тому неналежне виховання неповнолітньої дитини це правопорушення батьків і, як наслідок, настання відповідальності. Обов`язки батьків висвітлені в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. За невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей батьки можуть бути притягнені до різних видів юридичної відповідальності.

За ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 стверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251426 від 02.01.2025, рапортом о/ч відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції І.Василик від 20.12.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.12.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 20.12.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.01.2025, копією Постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2024 року по справі № 342/847/24 (провадження № 3/342/288/2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь її вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення - визнання вини, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено, тому приходжу до переконання, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Вважаю, що такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 27, 33-35, 40-1, ч.2 ст.184, ст.ст. 221, 283-287, 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.