Справа № 131/1575/24
Провадження № 3/131/643/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 року м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Шелюховський М.В., розглянувши без фіксації судового процесу технічними засобами справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 українця, громадянина України, непрацюючого, за ч.1 ст.130, 124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД №182779 від 28.10.2024 р., ОСОБА_1 28 жовтня 2024 року о 18:35 год по вул. Соборна в с.Лиса Гора Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом марки Фольсваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив ДТП, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, звужені зіниці очей та від проходження освідування на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив приписи пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, згідно протоколу серії ААД №182777 від 28.10.2024 р., ОСОБА_1 28 жовтня 2024 року о 18:35 год по вул. Соборна в с.Лиса Гора Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом марки Фольсваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечного інтервалу та не дотримав безпечної дистанції та вчинив зіткнення із припаркованим т.з. Шкода Октавіа д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок чого вчинив ДТП з матеріальними збитками, чим порушив приписи пункту 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, згідно протоколу серії ААД №182778 від 28.10.2024 р., ОСОБА_1 28 жовтня 2024 року о 18:35 год по вул. Соборна в с.Лиса Гора Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом марки Фольсваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив залишення місця ДТП, чим порушив приписи пункту 2.10а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у скоєному не визнав, суду пояснив, що 28.10.2024 року близько 20:00 год. автомобілем марки «Фольсваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Соборна в с.Лиса Гора він не керував, події ДТП у вказаний час та місці за участю вказаного автомобіля не було, а тому і місце ДТП не залишав.

У судовому засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Сухомудь Ф.С. зазначив, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є змонтованим, складається з 4-х частин, на відео відсутній доказ відмови від проходження освідування, ОСОБА_1 не відмовлявся від підписання протоколу, потерпіла не бачила хто був за кермом.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення, що 28.10.2024 року вона з подругою приїхала в с.Лиса Гора до магазину на каву, пізніше подруга сказала, що хтось пошкодив її автомобіль та вона викликала поліцію. Вона не бачила хто пошкодив авто та не може пояснити хто та коли їх наніс.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що в кінці жовтня разом з ОСОБА_1 їздив у с.Юрківці, а потім в с.Лиса Гора до магазину, зіткнення з іншим авто не допускав, про складання протоколів на ОСОБА_1 дізнався через декілька днів.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника та покази свідків, суд дійшов слідуючого висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, судом установлено, що на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано докази що містяться у матеріалах справи, зокрема: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №182778 від 28.10.2024 р., ААД №182777 від 28.10.2024 р., ААД №182779 від 28.10.2024 р.; пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.10.2024 р. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, схема місця ДТП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції диски з відеозаписами з нагрудної боді-камери поліцейського.

Як вбачається із відеозапису з нагрудної боді-камери працівника поліції ОСОБА_5 , який складається з чотирьох частин, що не є безперервним до її завершення, як таке вимагає п. 5 Наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису», факт керування транспортного засобу ОСОБА_1 , факт вчинення ДТП, факт залишення місця ДТП та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - відсутній.

Відповідно до ст. 31, 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із п. п. 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч таким вимогам вбачається, що відеозапис вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не є безперервним. А також будь - яких доказів, що в поліцейських виникли випадки пов`язані з виникненням особистого приватного становища, матеріали справи не містять.

Таким чином, працівники патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, не дотримались вимог ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Тому відеозапис не є допустимим доказом, який підтверджував би вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно до п. 9 ч. 1 та ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію» поліція як превентивний захід може застосовувати технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відеозапис не містить фіксування повідомлення про застосування превентивного заходу, що свідчить про порушення ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію», а відтак про недопустимість відеозапису.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження №К/9901/23762/18 передбачено, що зйомка події має здійснюватися працівниками поліції безперервно.

Враховуючи, що відеозапис було проведено за допомогою боді-камери, а також враховуючи, що працівниками поліції не було відзнято подію безперервно, а саме від моменту зупинки та до того моменту, як особу відсторонили від керування транспортним засобом, доказ слід визнати недопустимим.

При розгляді справи, суд не знайшов підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, вчинив ДТП, залишив місця ДТП та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Отже, враховуючи вищевикладене та з огляду на положення КУпАП України щодо доказування, об`єктивні докази, які б достеменно та "поза розумним сумнівом" свідчили про вчинене ОСОБА_1 порушення п.2.5 «а» ПДР України, в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, як вбачається із протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №182778 від 28.10.2024 р., ААД №182777 від 28.10.2024 р., ААД №182779 від 28.10.2024 р. ОСОБА_1 в графі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису відмовився, підтвердженням цього є другий примірник, точніше його копія, яка знаходиться в матеріалах справи.

В частині складання протоколу стосовно ОСОБА_1 працівники поліції не дотрималися вимог статті 254 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 не складався, права та обов`язки не роз`яснювалися.

В свою чергу вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені у статті 256 КпАП України. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КпАП України, предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 р. Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, як вбачається із матеріалів справи під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №182778 від 28.10.2024 р., ААД №182777 від 28.10.2024 р., ААД №182779 від 28.10.2024 р. відносно ОСОБА_1 законодавчо визначена процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності дотримана не була, особа до закладу охорони здоров`я не доставлялась, факт відмови водія від огляду на вставлення стану сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків належними доказами не підтверджений.

Таким чином, судом не встановлено у справі належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 щодо викладених ним фактичних обставин справи про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, а саме щодо вчинення ДТП, залишення місця ДТП та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що провадження по справі відносно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, 124, 122-4 КУпАП необхідно закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, так як в його діях відсутній склад правопорушення за яке він притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно, судовий збір стягненню з останнього не підлягає.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 282 КУпАП, приймаючи до уваги грубі порушення вимог діючого КУпАП та спеціальних нормативно правових актів при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю за необхідне повідомити начальника ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про вказані факти з метою вжиття в межах його компетенції відповідних заходів реагування.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 124, 122-4, 247, 282, ч. 1 п. 1, 283, 284 ч. 2, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, а саме у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити начальнику ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для відома та вжиття в межах компетенції відповідних заходів реагування.

Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження постанови слід повідомити Іллінецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: