№ 3/183/5899/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю: секретаря судового засідання Ткач К.О., потерпілої ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , та його захисника Волок Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, громадянина України, працюючого не офіційно вантажником, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

20 жовтня 2024 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що з сестрою у них багаторічний конфлікт та взаємні непорозуміння. При цьому зазначив, що того дня, який зазначено в протоколі, а саме 20.10.2024 він порався дома по господарству, стелив помости в сараї та побачив, що в будинку покійної матері відчинені двері. Уточнив, що в одному домоволодінні розміщено три будинки, а саме: той, в якому він мешкає, будинок сестри та покійної матері. Оскільки він не має ключів від будинку матері, а в ній є його речі, тому він направився в цю хату з метою їх забрати. Коли увійшов, то побачив в будинку сестру ОСОБА_1 , він почав витягувати газову плиту, яка йому належить, сестра його запитала, чи буде він також забирати свій диван, на що він відповів, що зараз покличе свою дружину і вони його заберуть. Натомість сестра сказала, щоб його дружина в хату не заходила, після чого між ними виникла перепалка на порозі, а оскільки було слизько на порозі сестра впала. Він зателефонував до поліції, оскільки вже бачив, що назріває конфлікт. Через деякий час прибігли син та чоловік сестри, які збили його з ніг, почали його бити. Він схопив пляшку з мазутом, яка стояла під хатою, та облив їх з метою захисту та для того, щоби вгомонити племінника та зятя. Сестра схопила сокиру та кинулася на його дружину, а вже після того, як вони з дружиною пішли додому побила йому вікна в будинку. Зазначив, що в будинку були діти, які сильно налякалися. Зазначив, що сестрі не погрожував та тілесних ушкоджень не завдавав. Натомість сам потерпів та отримав пошкодження коліна, яке лікує й досі. З приводу вказаних подій вимушений також був звернутися до органу опіки, оскільки переживає за своїх неповнолітніх дітей, бо ті бояться виходити на вулицю та залишатися вдома.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що того дня, а саме 20.10.2024 вона пішла в будинок покійної матері з метою забрати свої матраци, оскільки її син ОСОБА_3 волонтер та мав намір віддати їх військовим. Коли прийшла в будинок слідом зайшов її брат ОСОБА_2 та почав витягувати газову плиту з будинку. В цей час жодного конфлікту між ними не було, вона навіть подала йому запчастину, яка випала з плити. Після цього вона запитала в брата, чи буде він забирати свого дивана, на що брат відповів, що буде, та зараз покличе свою дружину ОСОБА_4 . У відповідь вона йому відповіла, що ОСОБА_4 в цей будинок не зайде, після чого брат її штовхнув і вона впала з порогу, сильно забивши ліктя. При цьому словесно ображав її нецензурною лайкою. Почала кричати, після чого прибігли її син та чоловік, відсунувши брата з проходу намагалися зайти в будинок, щоб винести диван, як в цей час брат вдарив її чоловіка по потилиці. Коли чоловік та син винесли диван, брат схопив, завчасно, заготовлену пляшку з соляркою та плеснув на них і почав кричати, що їх підпалить. Між ними зав`язалася бійка, і щоб їх відволікти та вгомонити, вона схопила кусок металу та вибила декілька вікон в будинку брата. Зазначила, що брат почав викликати поліцію ще до цих подій. Також додала, що такими діями брата їй було завдано і фізичну, і психологічну шкоду. Так, фізична шкода виразилася у травмі руки, а саме ліктя, у зв`язку з чим вона тиждень перебувала на лікарняному, а психологічно вона стала збудженою, нервовою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 є братом його дружини ОСОБА_1 . Вони проживають на спільному дворищі, проте в різних будинках. Того дня, а саме 20.10.2024 вони з сином мали намір достати два ліжка з горища, бо син волонтер і хотів передати їх військовим. В цей час дружина пішла в будинок покійної тещі, де мала намір забрати на вказані ліжка матраци. Через деякий час він почув крики дружини, прибігши на місце події побачив, що дружина лежить долі на вулиці, на бетоні, та тримається за ліктя. Він з сином намагалися зайти в будинок щоби винести ОСОБА_2 диван, але в цей час він вдарив його позаду по голові. Зав`язалася бійка, ОСОБА_2 вилив на них солярку та погрожував підпалити. В цей час дружина, щоби заспокоїти їх, побила декілька вікон в будинку, де мешкає ОСОБА_2 . Зазначив, що ОСОБА_2 висловлювався на адресу її дружини нецензурною лайкою. Його дружині ОСОБА_2 було завдано і фізичного, і психологічного насилля, яке виразилося у тому, що в неї дотепер болить рука, вона стала більш психологічно невпевненою. Дружина не била ОСОБА_2 та не ображала його нецензурною лайкою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_2 є його дядьком, а ОСОБА_1 матір`ю. Того дня, а саме 20.10.2024 вони з батьком ОСОБА_5 мали намір дістати з горища два ліжка, бо він волонтер і хотів віддати їх військовим. В свою чергу мати пішла до будинку його покійної бабусі за матрацами на вказані ліжка. Через деякий час вони почули крики матері та відразу побігли до неї. Коли прибігли побачили, що мати лежить на землі біля будинку та тримається за лікоть, а ОСОБА_2 стоїть на порозі будинку та викликає поліцію. Вони з батьком підняли матір та направилися до будинку. Щоби пройти він відштовхнув ОСОБА_2 , а той в свою чергу вдарив позаду по голові батька, тому він його відштовхнув на вулицю, а той в свою чергу схопив пляшку з соляркою та їх облив. Він кинувся на дядька та вдарив його, однак навіть не бачив куди, бо солярка потратила в очі. Коли зав`язалася бійка мати схопила кусок металевого предмету та побила декілька вікон в будинку, де мешкає ОСОБА_2 . Нецензурну лайку чув з обох сторін конфлікту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що є дружиною ОСОБА_2 20.10.2024 приблизно після обіду її чоловік приніс в будинок газову плиту, яку вони дарили вже покійній свекрусі. Він попрохав її щоби вона допомогла йому винести з будинки їх особистий диван. Коли підійшли ОСОБА_1 не пускала її до будинки та почала руками заважати, чіплятися до неї. Чоловік почав її захищати та відіпхнув від неї ОСОБА_1 . Остання в свою чергу посковзнулася і впала, почала кричати. Через деякий час прийшли син та чоловік ОСОБА_1 , які почали лупцювати її чоловіка. Вона почала кричати щоби ті припинили його бити. В цей час ОСОБА_1 схопила сокиру та пішла з нею до них, а вона почала говорити, щоби ОСОБА_1 поклала сокиру, на що остання підійшовши до неї, наставила їй до грудей лезо сокири, та почала нецензурно на неї висловлюватися та проклинати її. В цей час чоловік вирвався від зятя та племінника, та щоб їх втихомирити та захиститися вилив на них мазут з пляшки. Коли вони пішли додому ОСОБА_1 схопила залізну трубу та побила вікна в їх будинку, де були їх неповнолітні діти, які дуже сильно злякалися. Зазначає, що ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не бив, натомість ініціатором конфлікту була саме остання. На нецензурну лайку сестри чоловік не відповідав та не погрожував їй фізичною розправою.

В судовому засіданні захисник Волок Ю.В. просила справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 жодного насилля стосовно своєї сестри ОСОБА_1 не вчиняв, подія, що сталася, була обопільним побутовим конфліктом, та відповідно жодних наслідків як фізичного, так і психологічного характеру для потерпілої ОСОБА_1 не мала. Свою позицію обґрунтувала тим, що факт домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 не підтверджений доказами, а в протоколі не конкретизовано відповідних наслідків. Вважає, що саме ОСОБА_2 та його родина є потерпілими в ситуація, яка мала місце 20.10.2024 приблизно о 13.00.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується такими дослідженими та оціненими судом у відповідності до ст. 252 КУпАП доказами:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , наданими нею в судовому засіданні з приводу обставин адміністративного правопорушення;

- поясненнями самого ОСОБА_2 , наданими ним у судовому засіданні, з яких слідує, що сварка між ним та його сестрою ОСОБА_1 20.10.2024 приблизно о 13.00 мала місце;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , наданими ними в судовому засіданні, які в своїй сукупності підтвердили конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який супроводжувався взаємною нецензурною лайкою як ОСОБА_2 , так і потерпілої ОСОБА_1 ;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 349597 від 08.03.2024, яким зафіксовано факт правопорушення;

- заявою ОСОБА_1 та її письмовими поясненнями про те, що вона просить вжити заходів до ОСОБА_2 , який 20.10.2024 о 13.30 за адресою: АДРЕСА_1 , побив її, погрожував їй та ображав її нецензурною лайкою;

- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 460 від 21.10.2024, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у виді синця та садна в області правого ліктьового суглобу, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, виникли від дії тупого твердого предмету та за давністю утворення можуть відповідати даті події, вказаній потерпілою.

Таким чином, невизнання ОСОБА_2 своєї вини та його пояснення повністю спростовуються як поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , яка пояснила, що ОСОБА_2 ображав її нецензурною лайкою, штовхнув її, від чого вона впала і отримала тілесні ушкодження, внаслідок чого вона зазначала психологічних страждань (тривогу, переживання), що потягло погіршення якості її життя, так і поясненнями свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 ображав його дружину нецензурною лайкою, після чого вона і дотепер стала емоційно знервованою, а також поясненнями свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_2 ображав його матір ОСОБА_1 нецензурною лайкою.

Отже, невизнання ОСОБА_2 своєї вини суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вина останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в своїй сукупності свідчать про його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення. Будь-яких об`єктивних даних, ставити під сумнів достовірність вищевказаних доказів, суд не вбачає.

Позицію захисту про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки останній раніше був неодноразово виправданий по фактам домашнього насилля, суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки вказані факти не спростовують факту конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20.10.2024 о 13.30. Крім того, позицію сторони захисту про те, що факт домашнього насильства та завдана шкода потерпілій не підтверджений доказами, суд вважає неспроможною та такою, що повністю спростовується поясненнями учасників судового провадження.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_2 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_2 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 255 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий