П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Цілинської А.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №090853 ОСОБА_1 23.11.2024 о 22:24 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні КНП «Херсонська дитяча клінічна лікарня» ХОР вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: порушив «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника» серії АА №385519, який був винесений 23.11.2024.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Під час судового розгляду 19.12.2024 ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, заперечив проти обставин, викладених в протоколі про адміністративні правопорушення.

У судове засідання, призначене на 08.01.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду для розгляду справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Потерпіла (заявник) ОСОБА_3 під час судового розгляду пояснила, що її неповнолітня донька ОСОБА_4 з вересня 2024 року проживає однією сім`єю з ОСОБА_1 , який значно старший її за віком. Її як матір це не влаштовує, оскільки саме вона несе відповідальність за свою неповнолітню дитину, проте дочка на її зауваження не реагує і за найменшого погіршення тону спілкування уникає її.

Дочка проживала разом з ОСОБА_1 в квартирі по АДРЕСА_3 . 23.11.2024 вона зателефонувала донці, проте вона не відповіла на її дзвінок не з першого разу, ні з другого. Щоб переконатись в тому, що з донькою все в порядку вона приїхала до них на квартиру і зрозуміла, що вони там, але не відчиняють. Крім того їй здалось, що ОСОБА_1 нецензурно свариться. Можливо зробивши і хибний висновок про насильство з боку останнього по відношенню до доньки, викликала поліцію в присутності яких вимагала дозволу доньки оглянути її. Після огляду виявила синець на нозі, хоча остання запевняла, що просто вдарилась.

Змусила доньку поїхати до лікарні, де лікар здійснивши огляд також припустила, що синець може мати побутовий характер. Дійсно в лікарні просила ОСОБА_1 не наближатись до доньки, але він не реагував на зауваження.

Донька ж постійно ОСОБА_1 захищає і жодних зауважень та критики на його адресу чути не бажає. На сьогодні відносини між нею та дочкою покращились і донька йде на контакт, проте переходити межу не дозволяє.

Так вина ОСОБА_1 згідно досліджених судом матеріалів, наданих на підтвердження інкримінованих йому протиправних дій, обґрунтована особою уповноваженою на складання протоколів наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №090853 від 23.11.2024, який містить відомості, щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №385519 від 23.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, встановлено заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ( ОСОБА_2 ) строком на десять діб;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких зазначала, що після того, як її доньку ОСОБА_2 було поміщено до лікарні у зв`язку з вчиненням її співмешканцем ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства, останній порушив винесений відносно нього терміновий заборонний припис;

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 якого домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків (ч. 1 ст. 5 Закону).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до ст. 25 Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 №654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відносно ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , проте постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2025 провадження у справі було закрито, оскільки останній та долучені до нього матеріали, як і показання заявника ОСОБА_3 , надані суду, свідчать про те, що факт домашнього насильства жодними належними та допустимими доказами встановлено було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що винесення термінового заборонного припису особою, уповноваженою на складання протоколу, було передчасним і таким, що не відповідало встановленим обставинам за наслідками перевірки відповідної заяви ОСОБА_3 .

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173-2, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА