Справа № 445/970/24
провадження № 3/445/12/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2025року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТзОВ "Золочівагробуд",

за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 652286 від 24.04.2024, ОСОБА_1 , 24.04.2024, о 14 год. 50 хв., на автодорозі О-140103, у с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом Dong Feng, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді із другорядної дороги, не надав перевагу у русі автомобілю марки Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, під керуванням ОСОБА_2 та скоїв зіткнення з ним, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

При розгляді справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним потрібні факти: особа водій повинна експлуатувати автомобіль і заподіяння або спричинення збитку.

Суд звертає увагу, що в межах даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

Порядок дорожнього руху на території України згідно Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

У справі «Проніна проти України» № 63566/00 від 18.07.2006 Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Окрім цього, необхідно приймати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, у судовому засіданні досліджено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 652286 від 124.04.2024;

- схему з місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.04.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_2 ;

- письмові пояснення ОСОБА_1 ;

- фотоматеріали з місця події (які містяться у матеріалах справи);

- висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП з додатками.

Постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 17.06.2024 призначено по даній справі інженерно-транспортну (автотехнічну) експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54). На вирішення експертів поставлено наступні запитання:

1. Яка була швидкість транспортного засобу Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 в момент зіткнення з транспортним засобом Dong Feng, д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням пошкоджень, які отримав даний транспортний засіб при зіткненні?

2. Яка відстань необхідна для обгону попутного вантажного транспортного засобу (фура) в умовах даної дорожньої обстановки, та чи дотримався даного параметру водій транспортного засобу Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 ?

3. В який момент, для обох водіїв-учасників даного ДТП, виникла небезпека для руху та чи мали водії технічну можливість запобігти зіткненню, з моменту виникнення небезпеки для руху?

4. Чи дії водія транспортного засобу Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 чи дії водія транспортного засобу Dong Feng, д.н.з. НОМЕР_1 , були у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даного ДТП?

Відповідно до висновку експерта № 2515-Е від 27.11.2024 Львівського науково-дослідному інституту судових експертиз, за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи у справі про адміністративне правопорушення №445/970/24, експертом надані наступні висновки.

1. Встановити швидкість руху автомобіля Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_2 , в момент зіткнення з автомобілем Dong Feng, номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням пошкоджень, які отримав даний транспортний засіб при зіткненні, не надається можливим через відсутність необхідних для цього експериментальних даних по енергетичних затратах на деформування та руйнування пошкоджених елементів даних транспортних засобів, а також через відсутність даних, які б характеризували енергетичні затрати на шляху їх подальшого (після зіткнення) руху до місця зупинки.

2. Встановити відстань, яка була необхідна для здійснення водієм автомобіля Daewoo Nexia обгону попутного вантажного транспортного засобу («фури»), не надається можливим через відсутність необхідної для цього інформації, зокрема через відсутність даних про швидкість руху цих транспортних засобів.

3. Якщо зіткнення відбулось не на перехресті, а в місці виїзду з прилеглої території, то за таких обставин небезпека для руху водію автомобіля Daewoo Nexia, з технічної точки зору, виникає з моменту виїзду автомобіля Dong Feng на проїзну частину дороги. Встановити у такій дорожній ситуації, чи мала водій автомобіля Daewoo Nexia технічну можливість уникнути зіткнення, не надається можливим через відсутність необхідної для цього інформації, зокрема через відсутність даних про положення автомобіля Daewoo Nexia відносно місця зіткнення в момент виїзду автомобіля Dong Feng на проїзну частину дороги та швидкість руху автомобіля Daewoo Nexia в цей момент. У такій дорожній ситуації причин, які б, з технічної точки зору, не дали змоги водію автомобіля Dong Feng виконати вимоги п.10.2 ПДР та дати дорогу автомобілю Daewoo Nexia, і таким чином запобігти зіткненню, не вбачається.

Якщо зіткнення відбулось на перехресті, то водій автомобіля Daewoo Nexia, здійснюючи обгін на перехресті всупереч вимогам п.14.6.а) ПДР, власне своїми діями створювала загрозу безпеці дорожнього руху. У такій дорожній ситуації причин, які б не дали змоги водію автомобіля Daewoo Nexia дотримати вимог п.14.6.а) ПДР і не здійснювати обгін на перехресті, і таким чином запобігти ДТП, не вбачається. За даних обставин причин, які б не дали змоги водію автомобіля Dong Feng, діючи відповідно до вимог п.п.10.1, 16.11 ПДР, перед виїздом на головну дорогу переконатись, що це буде безпечним, та дати дорогу автомобілям, які наближались по головній дорозі, і таким чином запобігти ДТП, не вбачається.

4. Оскільки дорожня обстановка, яка склалась безпосередньо перед ДТП, однозначно не задана, то, відповідно, і однозначно встановити причинний зв`язок між діями водіїв автомобілів Daewoo Nexia та Dong Feng та фактом ДТП не надається можливим.

Якщо зіткнення відбулось не на перехресті, а в місці виїзду з прилеглої території, то дії водія автомобіля Dong Feng, який виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не дав дорогу автомобілю Daewoo Nexia, що рухався по ній, не відповідали вимогам п.10.2 ПДР і перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП. У такій дорожній ситуації встановити відповідність дій водія автомобіля Daewoo Nexia вимогам п.12.4 ПДР (стосовно швидкості руху) та п.12.3 ПДР (стосовно своєчасності застосування гальмування) і їх причинний зв`язок з фактом ДТП не надається можливим.

Якщо зіткнення відбулось на перехресті, то дії водія автомобіля Daewoo Nexia, яка здійснювала обгін на перехресті, не відповідали вимогам п.14.6.а) ПДР і перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП. У такій дорожній ситуації дії водія автомобіля Dong Feng, який виїжджаючи з другорядної дороги на головну не дав дорогу автомобілю Daewoo Nexia, що рухався по ній, не відповідали вимогам п. 10.1, 16.11 ПД і перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Зазначені докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними придатними для використання у адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Зібрані докази оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи кожен окремо та у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Так, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, які досліджені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені усіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Також суд приймає до уваги, що у процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Так, із досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 ПДР згідно з яким, водій виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Суд вважає, що ОСОБА_1 виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не дав дорогу автомобілю Daewoo Nexia, що рухався по ній, та його дії не відповідали вимогам п.10.2 ПДР і перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Так, суд звертає увагу на назву ст. 38 КУпАП «строки накладення адміністративного стягнення», що свідчить про те, що стягнення, все ж таки, накладається лише на винну особу. Відповідно і застосування даної норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже, у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, а тому, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2019 року у справі № 927/623/18.

Окрім цього, слід зазначити, що ст. 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати ряд обставин, у тому числі, чи винна особа в його вчиненні.

Так само і ст. 284 КУпАП не містить обмежень при винесені постанови про закриття справи встановити вину особи.

Законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Тому у даній справі у діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

У ч. 2 ст. 38 КУпАП зазначено, - якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 652286 від 24.04.2024 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 мало місце 24.04.2024, протокол про адміністративне правопорушення складено 24.04.2024, матеріали адміністративної справи надійшли до суду 26.04.2024.

У подальшому, постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 17.06.2024 призначено по даній справі інженерно-транспортну (автотехнічну) експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54).

Висновок експерта на адресу суду надійшов 03.12.2024.

Отже на момент розгляду справи у суді закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Приймаючи до уваги зазначене, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1, 9, 23, 33, 38, 124, 276-285 КУпАП, суд -

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:В. М. Сивак