П О С Т А Н О В А

14 січня 2025 року м. Київ

Справа № 369/10716/24

Провадження: № 33/824/1034/2025

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ігоря Анатолійовича

на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року, винесену під головуванням судді Перекупки Г. А.,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 31 грудня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І. А. подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Клопотання обґрунтоване тим, що своєчасно подати апеляційну скаргу захисник не мав змоги, так як були постійні відключення світла, що в свою чергу призвело до виведення з ладу офісної техніки, на відновлення якої знадобився тривалий час. Окрім того, вказує на те, що мав загострення хвороби, що також призвело до ускладнення рухових функції йогоорганізму.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Тобто, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не отримання її копії.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести скаржник, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тісному взаємозв`язку з тривалістю пропущеного строку.

Як зазначено вище, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не моментом отримання її копії, а тому судом не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що повний текст постанови отримано 29 листопада 2024 року.

ОСОБА_1 та його адвокат Різник І. А. були присутні в судовому засіданні, а тому вони не були позбавлені можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк у разі незгоди з судовим рішенням. Однак, апеляційна скарга була подана захисником ОСОБА_1 - адвокатом Різником І. А. лише 31 грудня 2024 року, тобто, більше ніж через місяць з моменту винесення постанови судом першої інстанції.

Окрім того, зміст постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року був оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень ще02.12.2024.

Будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотання адвоката Різника І. А. не містить.

Крім того, подана апеляційна скарга гне є об'ємною(дві сторінки печатного тексту 14 шрифту)

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Оскільки скаржником не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що перебувають у площині поважних, та які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом, суд не вбачає підстав для поновлення захиснику ОСОБА_1 - адвокату Різнику І. А. строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області 25 грудня 2024 року.

У зв`язку з наведеним вище, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника І. А. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області 25 грудня 2024 року підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ігоря Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листропада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ч ст. 130 КУпАП, відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома