Справа № 203/6871/24
Провадження № 3/0203/123/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

07.01.2025 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольняков О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Посадовою особою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ЕПР1 №173180 від 14.11.2024 відповідно до якого 14.11.2024 року 01:20 год водій ОСОБА_1 керувала т.з. Nissan Juke н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій погодилась та пройшла огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу газоаналізатору Драгер. Результат огляду 0,39 ‰ чим порушила п.2.9 а ПДР

ОСОБА_1 знаючи про наявність стосовно неї справи про адміністративне правопорушення, до суду не з`явилась, була повідомлена шляхом направлення SMS повідомлення, надала до суду клопотання в якому просила закрити провадження по справі.

Оскільки, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи щодо неї, до суду не з`явилась, доходжу висновку про можливість розгляду справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, такі як протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №173180 від 14.11.2024, рапорт працівника поліції, роздруківку з газоаналізатора Drager, відповідно до якого результат тесту 0,39 ‰, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис з місця події, документи на газоаналізатор Drager, клопотання про закриття провадження по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, отже відшукування доказів судом неможливе.

Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до ч.2, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки інспектор поліції є представником суб`єкта владних повноважень, то його рапорт не може вважатись доказом по справі, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, сп`яніння

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлення стану сп`яніння потребує застосування спеціальних процедур та може бути підтверджений виключно належними доказами.

У випадку ж проходження огляду на стан сп`яніння доказами на підтвердження такого стану особи є протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення, відповідно до статті 266 КУПАП відеозапис, та інші докази та документи, зокрема результати тестування за допомогою спеціальних приладів.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

За змістом ст.252 КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За клопотанням ОСОБА_1 судом витребувалися з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області копії інструкцій, сертифікати відповідності, сертифікати повірки та інші документи на газоаналізатор який використовувався під час її огляду на стан сп`яніння. УПП в Дніпропетровській області було надано копію сертифіката відповідності в якому зазначено, що він дійсний до 07.06.2023 року; копію декларації про відповідність технічного регламенту щодо медичних виробів в якому зазначено термін дії до 07.06.2023; копію декларація про відповідність вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки; копію сервісної гарантійної книжки в якій наявні відмітки про повірку та остання здійснена 15 СЕП 2023 та в графі «дата наступних обов`язкових операцій «сервісне то» «градуювання» «повірка»» зазначено 15 СЕР 2024 року.

Через канцелярію суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про закриття провадження по справі, в якому остання зазначила, що вона в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, багаторазово продула одну і ту саму трубочку, в яку змусили дмухати поліцейські, чим порушили правила користування газоаналізатором. Тест на алкоголь проходила чотири рази і тільки тоді як він виявився позитивним поліцейські склали на неї протокол. Також в клопотанні зазначила, що пристрій який використовуйся при проходженні тестування не пройшов вчасно повірку строк, дії сертифікату відповідності на прилад яким проводився огляд на стан сп`яніння сплив 07.06.2023 року, так само і декларація щодо технічного регламенту щодо медичних виробів закінчила свою дію 07.06.2023 року, посилалась на закон про метрологія та метрологічну діяльність. Тому зауважила, що не можливо прийняти результати тесту як такі, що підтверджують перебування її в стані алкогольного сп`яніння.

Судом було досліджено відеозапис, з якого видно як працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування запропонували дихнути та пояснили що треба пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинники на, що ОСОБА_1 пояснила що алкоголь не вживала. При цьому не роз`яснили права та порядок проходження огляду. Через деякий час викликаши другий екіпаж поліції, який надав газоаналізатор драгер, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 вибрати мундштук на, що остання вибрала мундштук та надала його поліцейському який відвернувшись у салон авто вставив мундштук в прилад. Запропонувавши ОСОБА_1 дмухнути в мундштук, остання виконала зазначені дії, однак прилад не спрацював та ОСОБА_1 дмухала в мундштук чотири рази, без його заміни на інший.

Суд приймає до уваги клопотання ОСОБА_1 в якому остання зазначила, що прилад не пройшов повірку в строк, а тому не можна примати покази такого приладу як такі що підтверджують перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд приймає до уваги, що працівниками поліції, під час проведення тестування було потрушено інструкцію з експлуатації приладу Drager alcotest 7510, а саме розділ інструкції, в якому зазначено, що при кожному новому використанні слід застосовувати новий мундштук, чого не було зроблено поліцейським. Як видно з відеозапису, поліцейський надав ОСОБА_1 газоаналізатор та наказав останній дути, однак огляд не провівся та результати зафіксовані не були. Далі, не замінивши мундштук на іншій, поліцейський, наказали дути знову, а потім ще, тобто третій та четвертий рази, лише після тоді пристрій газоаналізатор видав результат.

В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить досить близький до кримінальних правопорушень характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що працівниками поліції при проведені огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , було порушено інструкцію з виростання газоаналізатора, та оскільки попущено строк повірки газоаналізатора у суду виникли сумніви щодо наявності достатності доказів та підстав для визнання ОСОБА_1 , винною у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

У зв`язку із чи, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, що, відповідно до ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.283-285, 251, 266, п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження за адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О.Смольняков