П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

13.10.2024 приблизно 13год. 24хв. в м.Ужгород по вул.Карпатської України (Гагаріна), біля буд.184, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер 7510». Результат тесту 2,32% проміле. Тест №150. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник адвокат Алексеєнко С.Л. подав клопотання про розгляд справи без його участі та просив врахувати доводи викладені в письмових запереченнях.

У письмових заперечення адвокат Алексеєнко С.Л. вказав, що з результатом технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510 ОСОБА_1 згідний не був, що підтверджується в тому числі його відмовою підписувати складений працівником поліції акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, у якому зазначено результат огляду на стан сп`яніння 2,32 ‰ (проміле). Про свою незгоду з результатом ОСОБА_1 висловлював працівнику поліції і в усному порядку, однак вказана обставина чомусь не потрапила на відеозаписи камер працівників поліції. Так, як вбачається з відеозапису події від 13.10.2024 року на ньому зафіксовано момент продуття ОСОБА_1 приладу «Drаgеr Аlcotest 7510» та результат - 2,32%. Після встановлення результату приладу, поліцейський одразу повідомив ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, після чого виключив камеру. Таким чином, поліцейський всупереч положенням ст. 266 КУпАП, п.7 Розділу І Інструкції, п.6, п.8 Порядку, не пред`явив ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі і не направив його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Всупереч вимог ст. 266 КУпАП поліцейський не направив ОСОБА_1 до медичного закладу, натомість одразу склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Тому протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, а тому і протокол про адміністративне правопорушення, і результати огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» (з якими ОСОБА_1 не погодився) критерію допустимості доказів не відповідають і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Крім того, показник газоаналізатора «Alcotest Драгер 7510» - 2,32 проміле не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 так як результат проведеного огляду працівниками поліції було зафіксовано на паперовому носії відповідному чеку (тест №150). З нього вбачається, що при проведенні тесту «Alcotest Драгер 7510» температура навколишнього середовища в м. Ужгород 13.10.2024 року о 13 год. 24 хв. становила аж +23 градусів Цельсія. Натомість, в період часу з 12 по 15 годину 13.10.2024 року температура повітря в м. Ужгород становила від + 10.1 до + 14 С, що підтверджується відповідною довідкою Закарпатського обласного центру з гідрометеорології від 02.12.2024 року. Викладене свідчить про необ`єктивність, неправильність, хибність даних тесту, визначених з використанням технічного засобу «Alcotest Драгер 7510» і дає обґрунтовані підстави для сумніву в його технічній справності. Також у паперовому носії відповідному чеку (тест 150), де зафіксовано результат продуття показник 2,32‰ проміле, працівниками поліції зазначено прізвище особи ОСОБА_2 , що не відповідає даним правопорушника ОСОБА_1 .

Крім того, огляд водія на стан сп`яніння це не лише пропозиція продути будь-який алкотестер, а в першу чергу наявність у працівника поліції дозволеного для використання, сертифікованого і повіреного у встановленому порядку спеціального технічного засобу та роз`яснення водієві порядку його застосування.

У відповідності до ст. ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Проте такі документи щодо «Drager Alcotest 7510», №ARLM-0464, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, результат огляду з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 7510», свідчить про необ`єктивність та хибність даних тесту, оскільки під час огляду вказаний технічних прилад міг зробити похибку або бути у несправному стані. Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149669 від 13.10.2024 року, ОСОБА_1 ставиться у провину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 13 жовтня 2024 року о 13 год. 24 хв. в м. Ужгород по вул. Карпатської України 184. Однак дана обставина щодо часу вчинення адміністративного правопорушення не відповідає дійсності, так як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції ще о 12 год. 58 хв. 13.10.2024 року (підтвердження відео з нагрудних камер поліцейських), і з цього часу подальший рух автомобілем він не здійснював.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що дана норма саме в такій редакції є діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями).

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9а ПДР).

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015, який зареєстрований в Мінюсті України 11.11.2015 згідно з наказом №1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 Інструкції).

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149669 від 13.10.2024, чеком Drager, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3255667 від 13.10.2024 за ч.1 ст.122 КУпАП, розпискою, що підтверджує факт залишення транспортного засобу на зберігання від гр. ОСОБА_1 від 13.10.2024, диском з відеозаписом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом досліджено та перевірено доказами обставини, які беззастережно свідчать про винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд критично оцінює доводи викладені захисником у письмовому запереченні з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен розуміти правовий статус водія, а за п.п. 2, 16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993 презюмується, що посвідчення водія отримують лише ті особи, які успішно склали теоретичний іспит із знань ПДР України та всіх пов`язаних з ними законами та підзаконними нормативно-правовими актами, в тому числі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Використання працівниками патрульної поліції газоаналізатору ALKOTEST 7510 відповідає «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затвердженому наказом МВС №33 від 01.03.2010.

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно «Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення», затвердженого Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497.

Відповідно до роз`яснень ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 використання медичних виробів газоаналізатора ALKOTEST 7510, які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення є законним.

Згідно з п.1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, підлягають виключно періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю у них чинних сертифікатів.

Технічний прилад відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 пройшов періодичну повірку, що узгоджується із ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VII (із змінами), за яким міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Прилади DRAGER мають найкращі параметри по відносній похибці в діапазоні вимірювання приладу, температурної і довготривалої стабільності показань серед приладів аналогічного класу, що виробляються у світі.

Аналіз вказаних нормативних документів також дає підставою дійти висновку про те, що прилад Драгер не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодніх умов. Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність.

Крім того, прилад може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні службового автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесеним назовні, а тому і температура на чеку може бути висвітлена відповідно до температури його зберігання.

Таким чином результат огляду по справі не входить до можливої похибки пристрою ALKOTEST 7510 (DRAGER) та не є природним рівнем алкоголю в організмі людини.

Щодо неправильного зазначення імені ОСОБА_1 у чеку Драгера «Денис» замість « ОСОБА_3 », то суд вважає це опискою, оскільки у акті огляду, в якому зафіксовані дані приладу правильно ім`я особи ОСОБА_1 .

Отже, водій ОСОБА_1 порушив пункт п. 2.9а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.34,35,40-1, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі грн.) 00 коп.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник