ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/111/25 Справа № 213/1433/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Шевченко В.В., за участю захисника Горовенка С.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Горовенка С.В. на постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 11.03.2024 року, о 08 год. 40 хв. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, автошлях Р-74, біля е/о 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Skoda Octavia" днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK-0052, що підтверджується тестом №1288. Результат огляду становить 0,29‰, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Мельниченко Ю.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, оскільки він не був присутній під час проголошення постанови, а її повний текст отриманий ним лише 01.11.2024 року. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незастосування судом положень ст. 266-1 КУпАП, а також приписів ст. 252 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а огляд осіб, які проходять військову службу повинен здійснюватися не працівниками поліції, а посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Звертає увагу на незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Вказує, що ОСОБА_1 має хронічні захворювання і можливо виявлені проміле пов`язані з ними. Зауважує про те, що суди в Україні зобов`язані виконувати європейське законодавство, згідно якого в Європі дозволено керування т/з з 0, 25 проміле та вважає, що враховуючи похибку технічного приладу 0,04 проміле виявлені у ОСОБА_2 0,29 проміле є допустимою нормою.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 737321 від 11.03.2024 року, згідно якого 11.03.2024 року, о 08 год. 40 хв. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, автошлях Р-74, біля е/о 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Skoda Octavia" днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK-0052, тест №1288, проба позитивна 0,29‰, з результатом згоден, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного забарвлення. Результат огляду на стан сп`яніння 0,29 ‰ із яким ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його особистим підписом.

Роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою «Alcotest 6820 Drager», прилад № ARНК 0052 тест № 1288 від 11 березня 2024 року, з якої вбачається, що 11 березня 2024 року о 08:48 годині протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено 0,29 ‰, та яка містить підпис тестуємої особи.

Рапортом командира взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, за яким 11 березня 2024 року патрулюючи в складі наряду патрульної поліції Буран 0351 близько 08 год. 40 хв. за адресою Дніпропетровська область м. Кривий Ріг Інгулецький район автошлях Р-74, біля е/о 26 на підставі п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» було зупинено автомобіль "Skoda Octavia" днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного забарвлення обличчя. На законну вимогу поліцейського ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK-0052, тест №1288. Проба позитивна та складає 0,29‰. Водій із результатом згоден. Складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а ПДР. Водія відсторонено від керування транспортним засобом.

Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт зупинення автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, здійснення огляду на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager та зафіксовано результат 0,29 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Протокол підписаний ОСОБА_1 , який будь-яких зауважень у протоколі не зазначив. Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку огляду, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а огляд осіб, які проходять військову службу повинен здійснюватися не працівниками поліції, а посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, на увагу не заслуговують, оскільки положення ст. 266-1 КУпАП не розповсюджуються на осіб, які керують транспортним засобом.

Посилання в апеляційній скарзі на незаконність зупинки транспортного засобу на увагу не заслуговують, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту для перевірки документів, які посвідчують особу, під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, що свідчить про правомірність зупинки транспортного засобу.

Що стосується доводів сторони захисту про необхідність дотримання судом європейського законодавства та що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння з урахуванням положень Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована УРСР 25 квітня 1974 року, то апеляційний суд вважає, що положення зазначеної Конвенції застосуванню, у даному випадку, не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01 травня 1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰.

Відповідно до п. 7 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, станом сп`яніння є результат спеціального технічного засобу з цифровим показником більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Так, відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 6820» межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 проміле.

З огляду на те, що у ОСОБА_1 виявлено 0,29 проміле алкоголю, що, навіть з урахуванням похибки для технічного приладу «Drager Alcotest 6820» ( +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле), перевищує допустиму кількість алкоголю в організмі, у суду відсутні підстави вважати, що такий цифровий показник може бути викликаний похибкою.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Горовенку С.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Горовенка С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя