ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23721/24

Провадження № 33/820/99/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н..П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Захаркевича Олександра Володимировича, представника потерпілого Загуровського Олександра В`ячеславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Захаркевича Олександра Володимировича на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

За постановою суду, 25 серпня 2024 року, о 15 год. 32 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Вінницьке шосе, 92 в м. Хмельницькому, в порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху, при повороті ліворуч не надав переваги у русі, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Lexus ES 350», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою в частині визнання вини ОСОБА_1 , його захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати.

Постанову у вказаній частині вважає незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд не взяв до уваги висновок Верховного Суду Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, та безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Захаркевича О.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, представника потерпілого - адвоката Загуровського О.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд під час її розгляду дотримався зазначених вимог закону.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 16.13 Правил дорожнього руху перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав. Однак, підтвердив, що 25 серпня 2024 року, керуючи автомобілем «Skoda Octavia» по вул. Вінницьке шосе 92 в м. Хмельницькому, на світлофорі здійснював поворот ліворуч на червоний сигнал світлофору для розвороту. В цей час автомобіль «Lexus ES 350» також виїхав на перехрестя та відбулось зіткнення транспортних засобів.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_2 підтверджується, що він 25 серпня 2024 року, керуючи автомобілем «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Вінницьке шосе 92 в напрямку м. Вінниці. Проїзд перехрестя біля заправки «АNP» здійснював на зелений сигнал світлофора. По зустрічній смузі руху рухався автомобіль «Skoda Octavia», водій якого мав намір виконати розворот біля заправки «АNP». Однак, вказаний водій не надав йому переваги у русі, виїхав на його смугу руху, де і відбулося зіткнення.

Пояснення потерпілого ОСОБА_2 підтвердив і свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що на момент зіткнення транспортних засобів марки «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_2 , і марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , на світлофорі для двох транспортних засобів горів зелений сигнал.

Такі пояснення потерпілого та свідка узгоджуються із об`єктивними доказами, які були досліджені місцевим судом.

Так, із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 117640, вбачається, що 25 серпня 2024 року, о 15 год. 32 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Вінницьке шосе, 92 в м. Хмельницькому, виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, чим порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Потерпілим є ОСОБА_2 (а.с. 1).

Відомостями із схеми дорожньо транспортної пригоди, яка сталась 25 серпня 2024 року о 15 год. 32 хв. по вул. Вінницьке шосе, 92 в м. Хмельницькому за участі автомобілів марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , та марки «Lexus ES 350», державний номерний знак НОМЕР_2 , підтверджується, що автомобіль марки «Lexus ES 350», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по головній дорозі Вінницького шосе 92 в напрямку м. Вінниці у крайній правій смузі руху у даному напрямку. Автомобіль марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у зустрічному напрямку в крайній лівій смузі руху та здійснював поворот ліворуч. Зіткнення транспортних засобів відбулось у крайній правій смузі руху у напрямку м. Вінниці, на відстані 19,3 м та 5,1 м. від електроопори (об`єкт 11 схеми), тобто, на смузі руху автомобіля марки «Lexus ES 350», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Схема дорожньо - транспортної пригоди підписана водіями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Жодних заперечень дана схема не містить (а.с. 3).

Із даних відповіді інженера з безпеки дорожнього руху КП «БРЕД» О. Ковальчука, вбачається, що світлофорний об`єкт по вул. Вінницьке шосе 92 в м. Хмельницькому працював з двох фазним циклом регулювання: Тц. 90+3+24+3=120 сек., тобто для обох водіїв одночасно загорявся зелений та червоний сигнал (а.с. 23-25).

Отже, водій автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч та рухаючись на зелений сигнал світлофора, зобов`язаний був дотриматись вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху та надати дорогу транспортному засобу марки «Lexus ES 350», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку також на зелений сигнал світлофора.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 у порушенні п. 16.13 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Положеннями п. 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 25 серпня 2024 року і саме з цього часу почався перебіг тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, який закінчився 25 листопада 2024 року.

Постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області винесена 12 грудня 2024 року. Таким чином, на момент винесення постанови вже закінчилися строки накладення адміністративного стягнення. А тому суд правильно закрив провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнеення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Твердження сторони захисту про те, що суд, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки закриваючи провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, не мав права вирішувати питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими - обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведених доказів, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та, постановляючи рішення, обґрунтовано визнав його винним.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Захаркевича Олександра Володимировича - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.