1Справа № 335/28/25 3/335/251/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює вчителем Чкалівського НВК, Мелітопольського району, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що в період часу з 12:00 год. 21.12.2024 по 07:00 год. 22.12.2024 гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою мешкання: АДРЕСА_2 , ухилилась від передбачених законодавством обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя та виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра у вищевказаний період часу, самовільно залишила місце свого мешкання, знаходилась у невідомого хлопця, адресу якого мати не знала, після чого, наступного дня 22.12.2024, звернулася до поліції, та було встановлено місце знаходження дитини. У цей час, мати гр. ОСОБА_1 дозвілля своєї доньки не контролювала, здоров`ям не цікавилась. Чим порушила ч. 2 ст. 150 СК України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила обставини, які відбулися 21.12.2024 щодо її неповнолітньої дитини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя доходить наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Статтею 9 КУпАП України, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 серія ВАВ № 004697, в якому викладено обставин правопорушення; опитування особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; копію паспорту ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 виданого 06.11.2018 (повторно), та вирішуючи питання про наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд виходить з наступного.

Встановлено, що дії ОСОБА_1 , які описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають складу правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому, викладені у протоколі обставини, як «ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини» не утворюють складу, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно обов`язки, передбачені якими конкретними нормами закону щодо виховання дитини порушено.

Матеріали, які надійшли до суду, не містять жодного доказу, у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, невиконання нею обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, освіти та виховання дитини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд зобов`язаний розглядати справу у межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаного стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини не дають підстав для висновку щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у діяннях ОСОБА_1 .

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як передбачено п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить суті правопорушення, зокрема, не містить посилання на конкретні обов`язки від виконання яких ухилилася ОСОБА_1 , інші відомості необхідні для вирішення справи, у зв`язку з чим вказаний протокол не може бути використаний, як належний та допустимий доказ у справі, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому справа відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 184, ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А. Крамаренко