Справа № 189/2564/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

08.01.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, інвалідом не являється, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №795174 від 13.10.2024 року, 13.10.2024 року о 15 год. 35 хв. в смт. Просяна по вул. Соборна, 8 Синельниківського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем SEAT CORDOBA д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Дудка Л.О. надіслала суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем «на підпитку». Працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а під`їхали до нього коли автомобіль стояв.

Адвокат зауважує, що перебування особи в стані алкогольного сп`яніння не за кермом та у транспортному засобі, який не є в стані руху, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В зв`язку з чим, просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому діянні не визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 13.10.2024 року він був в гостях у свого товариша, де вживав алкогольні напої. Додому його забрала дружина на автомобілі SEAT CORDOBA д.н. НОМЕР_1 , і саме вона була за кермом. По дорозі вони зупинилися в туалет, після чого не змогли завести двигун автомобіля. Згодом його знайомі забрали дружну та поїхали, а він залишився в автомобілі на обочині траси чекати, поки приїдуть забрати його та відтягти автомобіль додому. В цей час на дорозі сталася ДТП, під час якої Таврія білого кольору під керуванням військового зачепила його автомобіль, у зв`язку з чим, на місце події прибули працівники поліції та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він дійсно вживав алкогольні напої, однак, автомобілем не керував, лише перебував на водійському сидінні авто, яке не перебувало в стані руху.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 13.10.2024 року він був у свого товариша, з яким вони вживали алкогольні напої. Після обіду він попросив забрати його додому, і вона приїхала по нього на автомобілі SEAT CORDOBA д.н. НОМЕР_1 . По дорозі додому вони зупинилися на узбіччі дороги на прохання чоловіка, після чого машина більше не завелася. Потім їхні знайомі військові забрали її і підвезли додому, а ОСОБА_1 залишився на дорозі чекати, поки відбуксирують машину і підвезуть його додому. Повернувся додому він ввечері, однак про те, що сталося їй не розповів. ОСОБА_2 підтвердила той факт, що 13.10.2024 року саме вона була за кермом автомобіля SEAT CORDOBA д.н. НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 автомобілем не керував, а лише сидів за кермом несправного автомобіля, який не перебував в стані руху.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 , на той час проходив службу у ВЧ НОМЕР_3 . ОСОБА_1 знає приблизно пів року. У 10-х числа жовтня він разом зі своїм побратимом їхали через смт. Просяна на м. Оріхове, по дорозі побачили автомобіль їхнього знайомого, ОСОБА_1 , який стояв на узбіччі, тому вирішили зупинитися. За кермом автомобіля була ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 сидів збоку. Їхня машина не заводилася, тому вони запропонували допомогу. ОСОБА_6 попросив підвезти його дружину додому, а сам залишився чекати своїх знайомих, які мали відбуксирувати несправний автомобіль.

Свідок ОСОБА_7 , який працює на посаді інспектора СРПП ВП №5 суду пояснив, що до ВП №5 надійшло повідомлення про ДТП без травмованих. За кермом Таврії був військовослужбовець. Особисто ним не було зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , але згідно пояснень свідків саме ОСОБА_1 був за кермом. На місці події було багато військових, автомобіль SEAT стояв на півдороги, а Таврія по своїй полосі дороги. Коли він прибув на місце події, то правопорушник спочатку перебував біля автомобіля, а потім сів на водійське місце і продовжив вживати алкоголь. ОСОБА_1 пояснював, що він автомобілем не керував, а просто сидів у ньому на узбіччі дороги, і саме його автомобіль вдарив інший учасник ДТП. За фактом ДТП протокол не складався через відсутність матеріальних збитків.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він військовослужбовець командир ВЧ НОМЕР_2 , 13.10.2024 року разом з побратимом він їхав в смт. Просяна і побачили на узбіччі машину їхнього знайомого, ОСОБА_1 , та зупинилися біля нього. За кермом була його дружина, ОСОБА_9 , а він сидів збоку. Вони намагалися завести їхній автомобіль, але нічого не вийшло. Тому на прохання ОСОБА_10 вони забрали його дружину в своє авто та підвезли її до центру смт. Просяна.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ним, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Згідно статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Долучений до матеріалів справи відеозапис взагалі не містить доказів керування ОСОБА_1 автомобілем SEAT CORDOBA д.н. НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 не видно на відеозаписі, лише чути його пояснення про те, що він автомобілем не керував, а лише сидів у ньому.

На відеозаписі поліцейський посилався на пояснення свідків, які підтверджували факт керування автомобілем водієм ОСОБА_1 , проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка.

Також в матеріалах справи міститься Довідка інспектора САП СРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.12.2024 року про те, що згідно бази ІКС ІПНП «ЦУНАМІ» станом на 23.12.2024 року за зверненням ОСОБА_1 11.05.2024 року зареєстровано факт ДТП без потерпілих (ЄО №2279 від 11.05.2024 року). Іншої інформації щодо фактів ДТП за зверненням чи відносно ОСОБА_1 не значиться Інформація щодо притягнення ОСОБА_1 згідно бази ІКС ІП НПУ «АДМІНПРАКТИКА» по адміністративній відповідальності за ст.124 КУпАП відсутня.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №795174 від 13.10.2024 року відносно ОСОБА_1 складений за ч.1 ст.130 КУпАП, в розумінні статті 251 КУпАП не підтверджує вчинення останнім правопорушення.

Таким чином, доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що при складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції не долучено безумовних та переконливих доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення та вини, що свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої встатті 62 Конституції Українипрезумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В зв`язку з вищенаведеним і керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Чорна