Провадження № 3/932/5393/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Потоцька С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення cерії ВАД № 068214 від 20.11.2024 у відношенні ОСОБА_1 .

У протоколі зазначено, що 20.11.2024 року о 09:45 годині ОСОБА_1 перебувала за адресою: АДРЕСА_1 де вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою та кричала, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судові засідання призначені на 11.12.2024, 03.01.2025 та 15.01.2025. У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, належним чином повідомлена про дату слухання.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.1 ст. 173-2 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даними статтями у судовому засіданні не є обов`язковою.

За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Згідно з пп.3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, а також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання. Вказаний перелік є вичерпним.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пп.14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 068214 від 20.11.2024, терміновий заборонний припис, рапорт працівників поліції, форму оцінки ризиків, розписку ОСОБА_3 , судом встановлено, що 20.11.2024 о 09:45 годині ОСОБА_1 перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою та кричала. Винесення термінового заборонного припису та здійснення оцінки ризиків домашнього насильства відносно ОСОБА_1 також свідчить про існування реальної загрози для малолітньої особи.

Отже, суд дійшов висновку про наявність факту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

При визначенні розміру і виду стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, майновий стан та обставини, що обтяжують чи пом`якшують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, що буде достатньою мірою відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягнення судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.: 173-2; 40-1; 247; 284; 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст.: 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, через установу банку України.

Роз`яснити, що у разі не сплати штрафу в п`ятнадцяти денний строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, котрий передбачає подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя С.С. Потоцька