Справа № 459/79/25 Провадження № 3/459/41/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

06.11.2024 близько 12:59 гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23», що за адресою: м. Шептицький, просп. Шевченка, 16А, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку однієї пляшки енергетика «Рево», об`ємом 0,5 л., міцністю 8,5 %, вартістю 37 гривень 62 копійки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив факти, викладені в протоколі, просив суворо не карати.

Ознайомившись із матеріалами адміністративної справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У ході з`ясування чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21 у постанові від 7 жовтня 2024 року

За правилами пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відтак, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Сума неоподатковуваного мінімуму в рамках норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги для відповідного року, яка становить 1514 гривень. Отже, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість викраденого майна не перевищує 757 гривень ч. 1 ст. 51 КУпАП, від 758 до 3028 ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Судом встановлено, що вартість викраденого майна ОСОБА_1 складала 37,62 грн., що в силу Закону № 3886-IX є підставою для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

З матеріалів справи установлено, що окрім визнання вини, винуватість порушника підтверджується зібраними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №227447від 12.12.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 27.11.2024, відповідно до якої представник ТОВ «Клевер Сторс» Зуба Л.В просив прийняти міри до невідомої особи, яка 06.11.2024 близько 12:59 год викрав із магазину «Сім-23» за адресою: м. Шептицький, просп. Шевченка, 16А, одну пляшку слабоалкогольного напою «Рево», об`ємом 0,5 л., міцністю 8,5 %, вартістю 37 грн 62 коп;

- інвентаризацією товарів №87 від 27.11.2024, з якої встановлено, що вартість однієї пляшки слабоалкогольного напою «Рево», об`ємом 0,5 л., міцністю 8,5 %, становить 37,62грн.

- письмовими поясненнями керівника служби безпеки магазину «Сім-23» ОСОБА_2 , який зазначив, що при перегляді відео із камер спостереження магазину, помітив невідому особу, яка підбігши до вітрини взяла слабоалкогольний напій «Рево», заховавши пляшку, покинула магазин не розрахувавшись за товар. В подальшому, 06.11.2024 ОСОБА_2 у магазині «Сім-23» побачив ту ж саму невідому особу, яка здійснила крадіжку у магазині;

- письмовими поясненнями порушника, який повідомив, що 06.11.2024 близько 12:59 перебуваючи у приміщенні магазину «Сім-23» вчинив крадіжку однієї пляшки слабоалкогольного напою «Рево», об`ємом 0,5 л. Зазначив, що вину визнає;

- поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні, який вказав, що вину визнає та щиро кається, просив суворо не карати.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. В. Мельникович