Справа № 365/16/25
Номер провадження: 3/365/38/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" січня 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, Україна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584920 від 01.01.2025, 01 січня 2025 року приблизно о 13 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною силою, виганяв з будинку, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні, призначеному на 09.01.2025 на 10 год. 30 хв., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що 30.12.2024 вони з дружиною ОСОБА_3 мали чергову розмову з сином ОСОБА_3 ОСОБА_2 , про те, що йому потрібно влаштуватись на роботу. Під час розмови дружина сказала своєму сину, що якщо він не може знайти роботу у с-щі Згурівка, то хай їде у м. Київ, де є квартира, та влаштовується на роботу у м. Києві. Жодних криків, скандалів чи образ під час розмови між ними не було. Після цього ОСОБА_2 образився на них і пішов з дому. Він запитав у дружини що сталось та куди пішов ОСОБА_4 . Вона відповіла, що не знає. Через деякий час він зателефонував ОСОБА_5 та запитав де він та попросив його повернутись додому, переночувати, і якщо він вирішив їхати у м. Київ, то вже їхати наступного дня, так як було вже пізно. ОСОБА_4 відповів, що не повернеться. 01 січня 2025 року вони з дружиною були вдома. Зателефонував брат дружини та попросив підготувати документи на квартиру її матері в АДРЕСА_2 . Після обіду приїхали брат дружини ОСОБА_3 ОСОБА_6 , його дружина ОСОБА_7 , мати дружини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Дружина поросила, щоб він виніс їм документи, а також випрані речі її племінника ОСОБА_10 , які той залишив, коли жив у них деякий час. Сама вона з братом зустрічатись не захотіла, бо у них склались неприязні стосунки. Він виніс документи, проте вони не схотіли їх брати. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 почали на нього кричати, висловлюватись нецензурними словами, погрожувати. ОСОБА_6 звинувачував його, що він утримує ОСОБА_3 силою, вимагав, щоб дружина вийшла та хотів її забрати. Також, ОСОБА_6 кидався до нього у бійку. Враховуючи неприязні стосунки з родичами дружини та їхню неадекватну поведінку, він, як власник будинку, у двір їх не впустив. Але пішов покликав дружину, щоб вона вийшла. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не переставали на нього кричати та ображати його. ОСОБА_2 хотів забрати свої речі, проте він сказав ОСОБА_5 , що він зможе забрати речі, коли родичі дружини поїдуть і закінчиться увесь той «балаган», який вони влаштували. Івана він не ображав, насильства щодо нього не чинив, тому свою вину він не визнає. Підписувати протокол відмовився. Також, додав, що у них є вівчарка, яку, за словами родичів дружини, він погрожував на них спустити. Проте собака ходила біля них практично увесь час і лише всіх обнюхувала, оскільки усіх їх знає. До них на свято приїхала його сестра з чоловіком, які були свідками цих подій. Мати дружини ОСОБА_8 ображала його сестру та погрожувала їй, у зв`язку з чим сестра написала заяву до поліції. Крім того, повідомив, що біля його будинку є камера спостереження та просив суд надати йому час для того, щоб він зміг долучити відеозапис за 01.01.2025.

Суд задовольнив клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та оголосив перерву до 15 год. 00 хв. 09.01.2025.

За клопотанням ОСОБА_1 відеозапис було долучено до електронних матеріалів справи № 365/16/25.

У судовому засіданні призначеному на 09.01.2025 на 15 год. 00 хв., потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 30.12.2024 його мама ОСОБА_3 в черговий раз порушила тему його працевлаштування. Вона просила його влаштуватись на роботу і сказала, що, якщо він не хоче чи не може знайти роботу в с-щі Згурівка, щоб він їхав у м. Київ та влаштовувався на роботу там. У м. Київ є квартира бабусі ОСОБА_8 , де він зареєстрований. Його ні мама, ні вітчим ОСОБА_1 не ображали, лише просили йти на роботу. Йому це не сподобалось, бо він не хотів працювати. Йому подобалось байдикувати та грати в комп`ютерні ігри. Він образився та пішов з дому. Подзвонив до свого дядька ОСОБА_6 , щоб той забрав його до себе в с. Лизогубова Слобода. Коли йому подзвонив ОСОБА_1 та попросив повернутись додому, він був вже в селі та все ще ображався на нього і маму, тому сказав, що не повернеться. Тим більше, що в дядька він грався з дітьми в ігри на телефоні. 31 грудня 2025 року він заїхав додому в АДРЕСА_2 , щоб забрати паспорт. З мамою та вітчимом він не розмовляв, бо ще сердився. Речей із собою він ніяких не взяв, лише паспорт, після чого поїхав у м. Київ до бабусі. 01 січня 2025 року його бабуся з дядьком та тіткою їхали в село та запропонували йому заїхати забрати його речі, бо йому навіть перевдягнутись не було у що. Коли приїхали до його місця проживання в АДРЕСА_2 , дядько і бабуся зчинили сварку з ОСОБА_1 . Він сказав вітчиму, що хоче забрати свої речі, на що той відповів, що він їх зможе забрати, коли інші поїдуть. Зважаючи на те, як розгортався конфлікт між ОСОБА_1 та його родичами, він вирішив зателефонувати до поліції, щоб забрати речі у присутності поліцейських і щоб до нього не було жодних питань з боку ОСОБА_1 . Зазначив, що його ніхто з дому не виганяв та не перешкоджав забирати речі. Коли приїхала поліція, вони з ОСОБА_1 у супроводі двох працівників поліції пройшли до будинку, де він спакував та забрав свої речі. Вітчим його не ображав. Претензій до ОСОБА_1 він не має.

ОСОБА_1 заявив усне клопотання про допит в якості свідка його дружини ОСОБА_3 , яка прийшла разом з ним та перебуває в приміщенні суду.

Потерпілий ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення клопотання.

В судовому засіданні, свідок ОСОБА_3 пояснила, що 30.12.2024 увечері вони з ОСОБА_1 вчергове просили її сина - ОСОБА_2 , влаштуватись на роботу. Вона йому сказала їхати в м. Київ, де є квартира, та влаштовуватись на роботу там, якщо він не хоче працювати в с-щі Згурівка. Той образився та пішов з дому. ОСОБА_11 запитав у неї, куди пішов ОСОБА_4 . Вона сказала, що не знає. Було вже пізно. ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_5 та попросив повернутись додому, але той відмовився. 01 січня 2025 року вранці з телефону її брата їй зателефонувала братова дружина ОСОБА_7 , та попросила підготувати документи на квартиру матері, які їй мати раніше віддала на зберігання. Вони планували їх забрати, коли їхатимуть в село. Вона підготувала документи, а також випрані речі братового сина ОСОБА_10 , які він у них залишив. Після обіду по камері спостереження вона побачила як під`їхала братова машина та попросила ОСОБА_1 винести речі, оскільки у них з братом погані стосунки та вона не хотіла з ним бачитись. Через якийсь час вона почула крики. ОСОБА_1 зайшов у дім та попросив її вийти, бо брат хотів її бачити та звинувачував ОСОБА_1 , що той її утримує силоміць, хоч це не правда. Вона вийшла до родичів, намагалась з ними поговорити, заспокоїти. Проте її мати та брат продовжували кричати на ОСОБА_1 та ображати його нецензурними словами. Брат також звинувачував ОСОБА_1 в тому, що він вигнав ОСОБА_5 з дому та кидався до ОСОБА_11 в бійку. Її син ОСОБА_4 приїхав з ними, проте участі в конфлікті не брав. ОСОБА_4 та її мати майже одночасно викликали поліцію. Коли приїхали дві патрульні машини, її мати і брат все ще конфліктували з ОСОБА_1 . Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення відносно її чоловіка. Вона сказала працівникам поліції, що у них ведеться відеоспостереження, та усе зафіксовано на відео. Проте працівник поліції сказав, що їм це не потрібно. ОСОБА_4 забрав свої речі в присутності двох поліцейських, та після оформлення документів поїхав разом з її родичами. Крім того, зазначила, що її мати під час конфлікту ображала сестру ОСОБА_1 та погрожувала їй, у зв`язку з чим та звернулася із заявою до поліції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП (в редакції, чинній станом на 01.01.2025) передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Тобто, словесні образи (в тому числі, нецензурна лексика), погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, набувають характеру психологічного насильства за умови, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері та за умови, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Ці умови не є альтернативними та мають оцінюватися у їх сукупності.

Не будь-який конфлікт між членами сім`ї набуває ознак домашнього насильства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні також досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 584920 від 01.01.2025. ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с. 1, 2); копія термінового заборонного припису серії АА № 520327 від 01.01.2025 (а.с. 5); копія письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , де зазначено, що 01.01.2025 приблизно о 13 годині 30 хвилин до їхнього місця проживання приїхав його пасинок ОСОБА_2 разом із родичами його дружини, щоб він віддав їм документи. Він виніс документи та речі ОСОБА_12 до них на вулицю, але вони відмовились їх брати, то він кинув їх на землю, в результаті чого у них виник словесний конфлікт та в подальшому до їхнього місця проживання приїхали працівники поліції (а.с. 6); копія письмових пояснень ОСОБА_8 , де зазначено, що 30.12.2024 приблизно о 22 год. 00 хв. вона перебувала вдома у АДРЕСА_3 . Їй зателефонував син ОСОБА_6 та повідомив, що її внука ОСОБА_2 вітчим виганяє з будинку, де він проживав зі своєю матір`ю та вітчимом, після чого ОСОБА_10 забрав ОСОБА_5 до себе додому в с. Лизогубова Слобода. ОСОБА_4 повідомив, що вітчим ОСОБА_1 постійно його ображає нецензурними словами, виганяє з будинку, поводить себе не адекватно. 31 грудня 2024 року вона перерахувала ОСОБА_5 на банківську карту 200 грн та дорогу до Києва, щоб він приїхав до неї та його більше ніхто не ображав. Після приїзду у м. Київ ОСОБА_4 був у неї. Потім 01.01.2025 приблизно о 13 год. 30 хв. вони з онуком приїхали у с-ще Згурівка до будинку, де проживав ОСОБА_4 , щоб забрати його документи та одяг, після чого з будинку вийшов вітчим ОСОБА_5 та почав кричати, кидатися в бійку, нецензурно виражався та сказав, що нічого не віддасть і хотів спустити на них собаку, після чого вона викликала поліцію (а.с. 7); копія письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 , де зазначено, що 30.12.2024 приблизно о 22 год. 00 хв. повідомила, що вони більше не хочуть жити з ним та щоб він переїхав, на що він погодився і поїхав у м. Київ. 01.01.2025 приблизно о 13:00 він прихав до свого місця проживання, щоб забрати особисті речі. Та в цей час до нього почав конфліктувати ОСОБА_1 , виражався в його бік нецензурною лайкою, почав кричати та в подальшому він викликав поліцію (а.с. 8); копія письмових пояснень ОСОБА_6 , де зазначено, що 01.01.2025 приблизно о 13:30 він зі своєю дружиною, ОСОБА_8 та племінником ОСОБА_2 приїхали в АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_2 . На зустріч їм вийшов вітчим племінника ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, почав ображати ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою (а.с. 9).

Крім того, в судовому засіданні досліджений відеозапис подій з камери спостереження будинку АДРЕСА_2 із фіксацією звуку, долучений до електронних матеріалів справи за клопотанням ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що з автомобіля, який зупинився на іншому боці дороги вийшли двоє чоловіків та дві жінки та попрямували до двору ОСОБА_1 . ОСОБА_1 вийшов їм назустріч з пакунком у руках. Старший чоловік, яким виявився ОСОБА_6 почав кричати на ОСОБА_1 та виражатись нецензурною лайкою на його адресу. Також, кричала і нецензурно висловлювалася бабуся потерпілого - ОСОБА_8 . Конфлікт наростав. ОСОБА_1 зайшов у будинок. Потім вийшов, і з ним вийшла ОСОБА_3 , яка намагалась заспокоїти своїх родичів. Під час конфлікту були присутні сестра ОСОБА_1 та її чоловік, які теж намагались заспокоїти ініціаторів конфлікту, проте ОСОБА_8 та ОСОБА_6 почали кричати і на них. ОСОБА_6 кричав ОСОБА_1 , що той вигнав дитину з дому майже голу й босу. ОСОБА_13 намагалась заспокоїти свого чоловіка. ОСОБА_2 був присутній під час конфлікту, проте не брав у ньому участі. Сварка між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжувалась. В ході сварки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 нецензурно висловлювалися на адресу ОСОБА_1 та погрожували йому. ОСОБА_1 намагався тримати себе в руках, переважно сидів перед двором на лавці, та час від часу щось емоційно відповідав. Вівчарка ходила поруч, нікого не чіпала. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_2 майже одночасно почали комусь телефонувати. Через деякий час під`їхали працівники поліції, та коли працівники поліції вийшли з автомобіля конфлікт почав потроху стихати. Двоє працівників поліції, почекавши поки господарі закриють собаку, зайшли разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в будинок, та через деякий час ОСОБА_2 вийшов з будинку з повним пакетом та пішов до машини, щоб його покласти. Працівники поліції відібрали письмові пояснення, склали протокол на ОСОБА_1 після чого ОСОБА_2 з родичами сіли в автомобіль і поїхали. На відео видно як ОСОБА_3 показує поліцейському на камеру спостереження та пропонує оглянути запис, проте той відмовився. ОСОБА_1 підписав письмові пояснення, проте відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення та отримувати його копію.

ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 10 - довідка).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , пояснення особи, яка в протоколі про адміністративне правопорушення вказана, як потерпілий ОСОБА_2 , свідка полій ОСОБА_3 , суддя дійшла висновку, що наданими в судовому засіданні усними поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом подій 01.01.2025 спростовується факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно його пасинка ОСОБА_2 . З огляду на вище зазначене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Керуючись ст. 173-2, 245, 247, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.М. Солдатова