ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/430/24

Провадження № 33/820/12/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Жураківського В.А., Плюти В.С., захисника Лужняка Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

За постановою суду, 20 січня 2024 року о 21.08 год. ОСОБА_1 , в м.Шепетівка, по вул.Вартових Неба, 5, керував транспортним засобом «Renault», днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), не врахував дорожньої обстановки, рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на т/з, що стоїть, «Фольцваген», днз НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, чим порушив вимоги п.п. 2.5, 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову суду, в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Причину пропущеного строку на апеляційне оскарження аргументує тим, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи та у той час, перебував за межами м.Шепетівки.

Вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки всі наявні докази у справі є неналежними і недопустимими.

Так, на думку апелянта, працівниками поліції порушено вимоги ст.266КУпАП, Інструкції №1376 та №1452, а також Порядку №1103, що підтверджується відеозаписом з місця події, а саме:

- водію працівники поліції не оголосили наявність ознак алкогольного сп`яніння,

-не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,

На думку апелянта, якщо працівники поліції не оголосивши жодних ознак алкогольного сп`яніння, висунувши вимогу проїхати на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, грубо порушили діюче законодавства, а тому всі докази, здобуті після вказаного порушення, допущеного працівниками поліції, є незаконними і недопустимими.

Апелянт вважає, що матеріали справи не містять доказів його вини, що проігнорував суд першої інстанції, а тому оскаржувану постанову суду слід скасувати.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Лужняка Ю.Г., на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляд відбувся 18 березня 2024, повний текст постанови проголошений за відсутністю учасників судового розгляду даної справи та технічної фіксації. Копія постанови суду була направлена 19.03.2024 на поштову адресу ОСОБА_1 , але підтвердження про отримання ним даної копії постанови суду в матеріалах справи не має. 12.06.2024 дана копія оскаржуваної постанови суду була повторно направлена на поштову адресу ОСОБА_1 , який її отримав 26.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.42), тобто після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, цей строк ОСОБА_1 слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Згідно з приписами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшла до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння при викладених у постанові обставинах.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №668257 від 20.01.2024 року;

- відеозаписом події адміністративного правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керував автомобілем, вчинив зіткнення із припаркованим автомобілем, після чого на пропозицію поліцейських відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи зазначені докази, дослідженні судом першої та апеляційної інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови, в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає, з огляду на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції є свідомим ігноруванням ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення відповідно до ст. 10 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності, достовірності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необґрунтованість притягнення його до встановленої законом відповідальності.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_1 та його захисника.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, та захисник жодних даних, які б викликали сумніви у належності вказаних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні, в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції навести не змогли, не здобуто таких і апеляційним судом.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до апеляційних тверджень ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції порушено вимоги ст.266КУпАП, Інструкції №1376 та №1452, а також Порядку №1103, що підтверджується відеозаписом з місця події, оскільки такі твердження були предметом розгляду в суді першої інстанції, який вірно зазначив наступне.

Так, положеннями ст.266 КУпАП передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.5,6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський, в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З відеозапису з місця події, який було переглянуто в суді апеляційної інстанції, вбачається, що очевидці події дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.01.2024 о 21 год. 08 хв., у вказаному місці, та потерпілі стверджують, що за кермом автомобіля «Renault», днз НОМЕР_1 , який вчинив ДТП, перебував саме ОСОБА_1 . В ході спілкування працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події або в медичному закладі, однак останній нецензурно висловлюється, не надає тривалий час відповіді та відмовляється від його проходження, посилаючись на те, що автомобілем він не керував.

Аналізуючи даний відеозапис з місця події, апеляційний суд приходить до висновку, що ним зафіксовано факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, про які працівниками поліції йому було повідомлено, та стало підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому, в діях працівників поліції не вбачається грубих порушень діючого законодавства, на що є посилання в апеляційній скарзі, тому підстав для визнання доказів у справі недопустимими, не має.

Факт керування транспортним засобом в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржує.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань чи доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП і не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу та прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 і вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду, в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2024.

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 стосовно ОСОБА_1 , в частині визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.