провадження № 3/208/647/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Токарєв А.Г., за участю секретаря судового засідання Лещинського В.А., особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Шевченко Л.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 640671 від 04.12.2024 року, 08.10.2024 року гр. ОСОБА_1 не пускала до власного місця мешкання громадянина ОСОБА_3 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , чим вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно гр. ОСОБА_3 , бо злякалась його неадекватної поведінки, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, зауважила що в день, зазначений в протоколі вона перебувала на роботі, не могла вчинити описані дії, так як не була вдома та не знає про описаний у протоколі візит ОСОБА_3 саме 08.10.2024 року. Вину свою не визнала. Обставини, на які вказує працівник поліції ОСОБА_4 відносяться до іншої дати, мова йшла зовсім про інший випадок.

Потерпілий ОСОБА_3 надав письмові пояснення, зазначив, що ОСОБА_1 не впускає його до квартири, яка є його власністю, змінила замки, прибрала його особисті речі, прохав притягти ОСОБА_1 до відповідальності та призначити покарання у вигляді громадський робіт або адміністративний арешт. На підтвердження своїх пояснень надав копії документів.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що вину доведено доказами, прохала прохала притягнути до відповідальності.

Працівник поліції ОСОБА_4 надав пояснення відносно протоколу. Зазначив, що надійшла заява про вчинення економічного домашнього насильства, він особисто на місці події не був та пояснення не відбирав. Опитав гр. ОСОБА_1 по телефону, вона відмовилась розмовляти про обставини, але повідомляла йому, що не пускала до квартири гр. ОСОБА_3 в інший день, про який день йде мова він не пам`ятає. Зазначити категорично, що ці події відбувались 08.10.2024 року він не може. Крім того, щодо відсутності часу вчинення адміністративного правопорушення пояснив, що вчинив помилку.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, вислухавши учасників засідання, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 зазначає, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, матеріали справи не містять. Крім протоколу, до матеріалів справи додані письмові пояснення громадянки ОСОБА_1 в який відсутні відомості про дату, час та місце описуваних нею обставин, а також ті пояснення по їх змісту не відносяться до обставин, описаних в протоколі.

Таким чином, оскільки суду не надано переконливих та достатніх доказів, що підтверджували б наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вважаю за необхідне провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Керуючись статями 7, 9, 173-2, 247, 251, 268, 284 КУпАП України, суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя А.Г. Токарєв