ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/77/25 Справа № 705/3613/24 Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Головуючий у І інстанції Годік Л. С. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 26.11.2024 р., якою ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань

Черкаської обл., має вищу освіту, депутатки

Уманської міськради Уманського р-ну Черка-

ської обл., працює ПП «Дикун», проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП та на неї накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи депутатом Уманської міськради Уманського р-ну Черкаської обл., та відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопору-шення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 27 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала до НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 р., граничний термін подачі був 31.03.2024 р., а декларація фактично подана 2.04.2024 р., чим вчинила адмінправопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вона вважає постанову суду незаконною, постановлену на грубих, істотних порушеннях норм процесуального права, допущених під час розгляду справи.

Зазначає, що вона не має юридичної освіти, знань щодо строків подання таких декларацій, не знайома з нормами законодавства, не володіє достатніми навиками роботи за комп`ютером, а тому не змогла вчасно подати декларацію.

Також, вказала, що у Черкаської обласної прокуратури були відомості про суть правопорушення і про особу яка його вчинила, однак, з незрозумілих причин, матеріали були направлені до Управління стратегічних розслідувань в Черкаській обл., правопорушення виявлене 15.05.2024 р., протокол складено 24.05.2024 р., а отже строк притягнення до адмінвідповідальності сплинув 15.11.2024 р. і провадження підлягало закриттю, про що апелянтка подавала відповідне клопотання.

Вважає, що нею допущене правопорушення, яке містить ознаки малозначності, невчасна подача декларації з затримкою на два дні нікому не спричинила шкоди, крім того виявивши, що вона не подала декларацію, самостійно вжила заходів для усунення правопорушення і подала декларацію. Раніше вона не притягувалася до адмінвідповідаль-ності. У суду першої інстанції були наявні та достатні підстави для застосування до неї положень ст. 22 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, якою її притягнуто до адмінвідповідальності, прийняти нову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адмінвідповідальності, обмежившись усним зауваженням.

До початку судового розгляду електронною поштою ОСОБА_1 направила суду апеляційної інстанції два клопотання про розгляд справи без її участі. Причиною неможливості прибуття до суду зазначає заплановану подорож за кордон з 24.12.2024 р. по 2.01.2025 р. та заплановане 15.01.2025 р. її перебування в Буковелі, що підтверджує наданими суду ксерокопіями квитків та роздруківкою бронювання готелю.

Просить звернути увагу на те, що закінчилися строки притягнення до адмінвідповідальності та наявні правові підстави для закриття провадження.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою.

В матеріалах справи для отримання SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка-повідомлення про судове засідання в цивільній (адміністративній, про адміністративне правопорушення, інші)» зазначено мобільний номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_1 . Суд апеляційної інстанції направляв SMS-повідомлення у додаток «Viber» про місце, час і дату судового засідання ( а. пр. 137), крім того направлялися повідомлення про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ( а. пр. 130, 136), які вона отримала.

Суд апеляційної інстанції двічі призначав розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 та остання двічі подала суду електронною поштою клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно вимог п. «б» ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону - є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно ч. 1 ст. 1726 КУпАП, встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 27 Перехідних положень Закону, встановлено, що особи, які у 2022-2023 р. р. не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають декларації не пізніше 31.01.2024 р. Суб`єкти декларування, зазначені у ч. 7-14 ст. 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені ч. ч. 7-14 ст. 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Уманської міськради Уманського р-ну Черкаської обл. та відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2024 р., а декларація фактично подана 2.04.2024 р., чим вчинила адмінправопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку для накладення адмінстягнення, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП, та зауважив, що днем виявлення правопорушення в даному випадку є день складення протоколу за участі ОСОБА_1 - 3.06.2024 р., а тому строк притягнення її до адмінвідповідальності на час ухвалення рішення по справі в суді першої інстанції не сплинув.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв пояснення ОСОБА_1 про те, що в січні 2024 р. вона подала дві декларації, а тому вважала, що за 2023 рік теж подала декларацію, але, як виявилось, вона подала декларації за 2021 та 2022 р., та як тільки даний факт було виявлено, відразу 2.04.2024 усунула порушення та подала декларацію за 2023 р., не мала на меті уникнення фінансового моніторингу доходів, надати НАЗК недостовірних даних або надати їх поза строком, визначеним чинним законодавством України.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не має юридичної освіти, знань щодо строків подання декларацій, не володіє спеціальною юридичною термінологією, не ознайомлена зі змінами в законодавстві, не володіє достатніми навиками роботи з комп`ютером, у зв`язку з чим вона не змогла вчасно подати декларацію за 2023 р., про те що інкриміноване адмінправопорушення не становить великої суспільної шкоди, не завдало збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам, оскільки декларація за 2023 рік була подана із затримкою лише 2 дні, але при цьому 31.03.2024 р., останній день для подання декларації, припав на вихідний день, на неділю і вона самостійно вжила заходів для усунення порушення та подала декларацію, вважає що до її дій можна застосувати до неї положення ст. 22 КУпАП та обмежившись усним зауваженням - суд обґрунтовано не розцінив як поважну причину пропуску строку для подання декларації.

Під поважними причинами необхідно розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо - із долученням підтверджуючих документів для їх належної оцінки та аналізу.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений сукупністю зібраних і перевірених судом першої інстанції доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адмінвідповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на підвищену суспільну небезпечність адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, яке вчинено ОСОБА_1 , за відсутності інших обставин, які її знижують, окрім того що вона вчинила адмінправопорушення вперше, з метою дотримання принципів запобігання та протидії корупції, в тому рахунку відкритості та прозорості діяльності органів державної влади, апеляційний суд вважає за неможливе її звільнення від адмінвідповідальності за малозначністю вчиненого за ст. 22 КУпАП, як про це просить апелянтка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними, не спростовують факту вчинення особою адмінправопорушення, мають формальний характер, спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинення адмінправопорушення, а будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину, матеріали справи не містять.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 наводить доводи стосовно застосування у цьому провадженні вимог ст. 38 КУпАП та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Але резолютивна частина апеляційної скарги містить виключно прохання скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адмінвідповідальності та обмежитись усним зауваженням. За таких обставин, апеляційний суд ухвалює рішення, керуючись вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, яким визначено, що апеляційний суд переглядає скаргу в межах апеляційної скарги, а тому не має процесуальних підстав вийти за межі апеляційних вимог правопорушниці.

При накладенні адмінстягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відомості про її особу, ступінь вини, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої обставини - вчинення правопорушення вперше та інші обставини справи, що впливають на вид та розмір стягнення і обґрунтовано застосував стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 1726 КУпАП в мінімальному розмірі, що на думку апеляційного суду є достатнім для виховання особи, яка вчинила адмінправопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 26.11.2024 р., якою ОСОБА_1 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1726 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.