ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/53/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Кириченко А.В.,

- захисника Поліщука О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Поліщука О.М. на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 липня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 22 червня 2024 року о 13-38 годині ОСОБА_1 на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , під час дії в України правового режиму воєнного стану при виконанні обов`язків військової служби був виявлений у нетверезому стані. Огляд проведено за допомогою спеціального технічного засобу «Алконт-М», результат огляду 1,72 проміле.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Поліщук О.М. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своєї апеляційної скарги послався на те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості в суді першої інстанції реалізувати права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, без належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Вказав, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не перебував на території тимчасового розташування військової частини у нетверезому стані. Зазначив, що ОСОБА_1 заяв про визнання вини та розкаювання не писав. Наголосив, що матеріали справи не містять відеозаписів зазначеної події та висновків службового розслідування проведеного керівництвом військової частини за фактом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Послався на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, оскільки останній уповноваженою посадовою особою не направлявся до закладу охорони здоров`я, акт медичного огляду та висновок лікаря не складався.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_2 судом першої інстанції належним чином про дату, час та місцерозгляду справи не повідомлявся, копію постанови суду не отримував, про існування оскаржуваної постанови дізнався з офіційного сайту «Судова влада України» лише 04 серпня 2024 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Поліщук О.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився.ОСОБА_1 подав до Харківського апеляційного суду заяву про проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжений та діє до 08 лютого 2025 року.

Відповідно до ст.ст.11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2 №5393 від 22 червня 2024 року; актом №579 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, складеного в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчать їх підписи; результатом тестування на стан алкогольного сп`яніння, проведеного приладом «Алконт-М» №00242, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 22 червня 2024 року о 13-44 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння - 1,72 проміле; поясненнями ОСОБА_1 наданими під час складання протоколу; заявою ОСОБА_1 , в якій визнав свою вину у вчиненні військового адміністративного правопорушення.

Доводи захисника Поліщука О.М. про те, що ОСОБА_1 не перебував на території тимчасового розташування військової частини у нетверезому стані, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі на недоставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, нескладання акту медичного огляду та висновку лікаря, є безпідставними.

Відповідно до ч.4 ст.266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Враховуючи, що 22 червня 2024 року ОСОБА_1 погодився з результатом проведеного старшим сержантом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М», про що свідчить його підпис у акті огляду, у уповноваженої посадової особи були відсутні підстави для доставлення останнього до закладу охорони здоров`я (а.с.3).

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з вимог ч.6 ст.266-1 КУпАП, уповноважена посадова особа у разі неможливості застосування спеціального технічного засобу відеозапису може проводити огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо неправомірності дій офіцера військової комендатури служби правопорядку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій уповноваженої посадової особи не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Поліщука О.М. - задовольнити.

Поновити захиснику Поліщуку О.М. строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Поліщука О.М. залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня