Справа № 302/1426/24 Провадження № 3/302/4/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського суду Закарпатської області Повідайчик О.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сита Л.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Микуліна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, із здійсненням повної фіксації технічними засобами, справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ

на розгляд судді надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 135464 від 23 вересня 2024 року про те, що «23.09.2024 о 18 год 07 хв в смт. Міжгір`я по вул. Прохідна водій ОСОБА_1 керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, результат огляду 1,98%. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив пункт 2.9 а). Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

В підтвердження факту вчинення зазначеного правопорушення до протоколу додані: направлення на огляд водія транспортного засобу від 24.08.2024, акт огляду, роздруківка результатів тесту газоаналізатора Drager, направлення на огляд водія транспортного засобу від 23.09.2024, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.09.2024, пояснення ОСОБА_1 від 23.09.2024, рапорт працівника поліції та відеоматеріали.

З`ясовуючи обставини, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя враховує таке.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9. а). ПДР).

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

ОСОБА_1 на розгляд справи з`явився та повідомив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, факт вживання алкогольних напоїв не заперечив, проте пояснив, що вживав після того, як приїхав додому і більше автомобілем не керував. Ствердив, що того дня він бачився в закладі торгівлі з ОСОБА_2 , де ОСОБА_1 вживав безалкогольні напої. Зокрема надав пояснення про те, що того дня він приїхав легковим автомобілем до тещі за своєю дитиною, проте не зміг проїхати до будинку, тому що дорогу, яка проходить через сусіднє домоволодіння перекрив сусід. Обурившись він зайшов до тещі, в якої декілька разів вжив горілку, після чого викликав поліцію і почав з`ясовувати стосунки із сусідом. Працівники поліції доставили його та сусіда в медичний заклад для встановлення стану сп`яніння, проте він відмовлявся його проходити через те, що поліцейські стверджували, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння і його мали намір освідчити як водія. В подальшому у відділку поліції йому пропонували пройти огляд як учаснику спору між сусідами, проте він не пам`ятає його результатів. Заперечив присутність будь-яких свідків під час огляду. В поліції йому давали підписати якісь документи, проте з їх змістом ОСОБА_1 не ознайомлювали й які саме документи він підписував не може сказати.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Микулін М.М. факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив та вказав, що зібрані працівниками поліції матеріали справи не підтверджують сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, вважає що огляд з метою встановлення стану сп`яніння складений з порушенням Інструкції та просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за недоведеністю вини.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 23 вересня 2024 року у її сім`ї виник конфлікт з ОСОБА_1 , який хотів проїхати своїм транспортним засобом через належне їм дворогосподарство, у зв`язку з чим вона викликала поліцію, проте ОСОБА_1 викликав поліцейських раніше. Обставин, як ОСОБА_1 приїхав на транспортному засобі до дворогосподарства свідок не бачила, тому що саме в той час не була вдома й не знає чи був він на той час тверезим чи в стані сп`яніння. Проте під час конфлікту, на її думку, ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння. Запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 не чула, проте робить припущення про стан сп`яніння через його неадекватну поведінку. Ствердила, що була присутня в медичному закладі, коли ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, під час проведення його огляду у відділку поліції свідок присутня не була, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_4 підписала власноруч наступного дня за вказівкою поліцейських, хоча й не була присутньою при огляді й не бачила відображених в ньому подій.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення 23 вересня 2024 року у його сім`ї виник конфлікт з ОСОБА_1 , який хотів проїхати своїм транспортним засобом через належне їм дворогосподарство. Обставин, як ОСОБА_1 приїхав на транспортному засобі до дворогосподарства свідок не бачив й не знає чи був він на той час тверезим чи в стані сп`яніння. Проте під час конфлікту на його думку ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння. Запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 не чув, проте робить припущення про стан сп`яніння через його неадекватну поведінку. Ствердив, що був присутнім в медичному закладі, коли ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, під час проведення його огляду у відділку поліції свідок присутній не був, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 підписав власноруч наступного дня за вказівкою поліцейських, хоча й не бачив відображених в ньому подій.

До протоколу в справі адміністративне правопорушення суб`єктом його складання додано матеріали з яких встановлено таке.

23 вересня 2024 року о 19 год 45 хв поліцейським було направлено ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» (а.с. 6).

З роздруківки результатів тесту з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння приладом Drager слідує, що 23 вересня 2024 року о 20 год 07 хв було проведено огляд ОСОБА_1 . Результат тесту 1,98 ‰. В роздруківці наявний підпис ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) невстановленої дати в невизначений час було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , результат якого «позитивний 1,98 %». Зазначений акт не підписаний ОСОБА_1 та зазначено, що відмовився. З показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 встановлено, що такі не були присутні під час огляду, цей акт був підписаний ними наступного дня.

Зі змісту доданого до матеріалів справи відеозапису, вбачається що ОСОБА_1 знаходиться на вулиці Прохідна в селищі Міжгір`я. Так на відеофайлі 2024_0923_183112_0000000_000000_0120.mp4 відображено період події з 18:31:12 до 18:42:14 год. На зазначеному записі ОСОБА_1 не заперечує факт вживання алкоголю, але неодноразово пояснює, що вжив спиртне у тещі, після того як приїхав транспортним засобом, при цьому неодноразово заперечує факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Відеофайл 2024_0923_184358_0000000_000000_0121.mp4 містить відображення подій в період часу з 18:43:58 по 18:47:49 год. На зазначеному відео файлі відображено процес відібрання пояснень у свідка ОСОБА_1 . Відеофайл 2024_0923_194318_0000000_000000_0123.mp4 містить відображення подій в період часу з 19:53:18 по 20:07:35 год. На зазначено відеозаписі події відбуваються в медичному закладі. Так в період часу з 19:46:46 по 19:47:19 ОСОБА_1 уточнює у поліцейського чому проводиться освідчення чи з підстав сварки із сусідом, на що отримує ствердну відповідь останнього. При цьому ОСОБА_1 погоджується пройти огляд та повторно стверджує, що не перебував за кермом транспортного засобу. В період часу з 20:02:16 по 20:02:55 ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим поліцейський повідомляє, що буде складено протокол про відмову проходження огляду й пропонує пройти до відділку поліції. Відеозапис закінчується в час 20:07:35, при цьому на ньому відсутнє відображення проведення огляду ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Правилами дорожнього руху установлено порядок дорожнього руху на території України та, серед іншого, визначено права й обов`язки учасників руху, якими згідно з положеннями п. 1.10. ПДР є: особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному. Відповідно до цього ж пункту ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Пунктом 2.9. а) ПДР встановлено заборону для водія керувати транспортним засобом в стані сп`яніння, а пунктом 2.5. ПДР

Процедура огляду водія з метою встановлення стану сп`яніння унормована положенням КУпАП та підзаконних актів.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок № 1103). Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку № 1103 огляд може проводитися: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з приписами п. 4 Порядку № 1103 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Згідно з положеннями п. 6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п. 7 Порядку № 1103).

Відповідно до п. 13 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1425/737) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд повинен проводитись з чітким дотриманням встановленої діючим законодавством, прямо передбаченим наслідком порушення якої є визнання результатів такого огляду недійсними.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи та зазначені правові норми суддя констатує таке.

З наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час керування ним автомобілем, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Матеріали справи не містять доказів, якими б доводився факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відтак поліцейські не мали правових підстав для проведення огляду ОСОБА_1 , як водія, з метою встановлення стану сп`яніння.

Поряд з цим суддя зауважує, що працівниками поліції не було проведено огляд ОСОБА_1 ні на місці події, ні в закладі охорони здоров`я, як це передбачено нормами статті 266 КУпАП, Порядку № 1103 та Інструкції № 1425/737. Окрім цього, в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 розділу ІІ Порядку № 1103 та п. 4 Інструкції № 1425/737 огляд ОСОБА_1 був проведений працівниками поліції без участі свідків і за відсутності його відеофіксації, що відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції № 1425/737 та ч. 2 ст. 266 КУпАП тягне за собою недійсність огляду, а відтак і недопустимість письмових доказів про результати зазначеного огляду, у зв`язку з чим суд не може використати їх для встановлення обставин, які підлягають з`ясуванню при вирішенні цієї справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Принцип презумпції невинуватості відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності з огляду на суворість застосованої до неї санкції (рішення у справах «Lutz v. Germany», § 182; «Schmautzer v. Austria»; «Malige v. France» «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Частиною 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені принципи слід констатувати, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд не може перебирати на себе функції захисту чи обвинувачення у справі, зокрема самостійно відшуковувати докази, змінювати фабулу інкримінованого правопорушення, викладену в протоколі (висувати обвинувачення чи змінювати його) тощо. Натомість суддя, в межах протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі поданих доказів встановлює фактичні обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та встановлює наявність складу адміністративного правопорушення відповідно до формулювання інкримінованого правопорушення (обвинувачення) викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, яке повинно відповідати диспозиції відповідної статті Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до судової практики ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), «Бочаров проти України», «Коробов проти України»).

За висновками ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З врахуванням принципу презумпції невинуватості та зазначених вище норм, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 належить тлумачити на його користь. Відповідно до практики ЄСПЛ збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, може свідчити про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто, доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Повно та всебічно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, вислухавши показання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , допитавши свідків, суд доходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, з яких можна було б встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне, на виконання вимог п.1 ст 247 КУпАП, розпочате провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

З наведених міркувань та керуючись ч. 1 ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Повідайчик