ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/163/25

провадження № 3/0285/421/25

10 січня 2025 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

військовослужбовця ЗСУ,

ВСТАНОВИЛА:

До суду 10.01.2025 надійшов протокол, згідно якого 03.01.2025 о 20 год ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку з дружиною ОСОБА_2 , під час якої ображав, висловлював погрози в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

ОСОБА_1 органом поліції інкримінується вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої особи, його сина, на підтвердження чого до суду були скеровані протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №039083від 03.01.2025, рапорт оперативного чергового поліції про отримання зі служби 102 повідомлення від дружини кривдника про домашнє насильство та пояснення потерпілої і свідків.

За приписами ст.173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон) домашнім насильством є умисне діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, що вчиняються в сім`ї, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

19.12.2024 набрав чинності Закон №3733-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», яким статтю 173-2 КУпАП було викладено в новій редакції, а саме відокремлено у нову самостійну норму склад правопорушення, пов`язаного з насильством стосовно малолітньої чи неповнолітньої дитини (ч.2 ст.173-2 КУпАП).

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Перевіривши надані поліцейським докази, проаналізувавши їх та надавши їм відповідну правову оцінку, суд не погоджується із такою правовою кваліфікацією дій ОСОБА_1 . Зокрема, ні з пояснень свідків, ні з пояснень самої потерпілої, яка зателефонувала до поліції, не вбачається, що насильство було вчинено саме стосовно дитини. Натомість встановлено, що сварка виникла між подружжям і ОСОБА_1 ображав свою дружину та її сестру. При цьому у квартирі знаходився їх трирічний син. Жодних даних про те, що ОСОБА_1 вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному або фізичному здоров`ю хлопчика, матеріали справи не містять.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали свої справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного (справа «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain»).

У практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначалося, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Резюмуючи викладене, з урахуванням наданих і досліджених судом доказів, враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП адміністративного правопорушення наявними в матеріалах справи доказами не доведена, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин