Справа № 352/2748/24
Провадження № 3/352/18/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши об`єднані матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених за ч.1 ст. 122-2 та ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу на вимогу працівника поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП за наступних обставин:

09.10.2024 року близько 17:14 години у м. Калуш по вул. Львівська, 20 водій керуючи автомобілем АУДІ А6 номерний знак НОМЕР_1 не виконав законну вимогу про зупинку надану за допомогою гучномовця та натомість збільшив швидкість руху та продовжував рух автомобіля, чим порушив вимоги п. 2.4, ПДР невиконання водіями вимог про зупинку.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251035 від 09.10.2024 року, 09.10.2024 року близько 17:22 години громадянин ОСОБА_1 на автодорозі Н-10 в с. Майдан на законну вимогу зупинитися та припинити правопорушення, зупинити транспортний засіб, поводився зухвало, чинив активний фізичний опір, внаслідок чого було застосовано спецзасіб «Кайданки», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчинених правопорушеннях не визнав. Пояснив суду, що поліцейські одягнули на нього кайданки та повалили на землю, однак він спротив не чинив. Просив закрити провадження в справі щодо нього, у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що ніхто йому не викликав швидку допомогу і вважає, що порушені його права. На запитання суду пояснив, що номерний знак, який неодноразово озвучували працівники поліції, здійснюючи переслідування автомобіля, є його транспортним засобом.

В судовому засіданні захисник Камінський І.П. просив закрити провадження по справі №352/2748/24. Так, на обґрунтування своїх вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП захисник вказує на порушення поліцейськими складення протоколу серії ЕПР1№146837, в якому неправильно зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення та у фабулі протоколу вказано колір проблискового маячка, якого немає в переліку основних та спектральних кольорів, тому протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Крім цього зазначив, що другий примірник протоколу ОСОБА_1 не отримував. Також зауважує, що до матеріалів справи додано 5 рапортів поліцейських, натомість в самому протоколі зазначено лише один. Щодо відеозапису, долученого до матеріалів справи захисник зазначає, що у справі відсутні документи, які б підтверджували надання дозволу керівника органу поліції на копіювання та долучення відео до справи, а тому сторона захисту вважає, що суду слід застосувати доктрину «плодів отруйного дерева».

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ЕПР1 №146837 від 09.10.2024 року про адміністративне правопорушення; рапортами працівників поліції, відеоматеріалами, що містяться на оптичному диску.

Крім того, судом було переглянуто долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеоматеріали, що містяться на оптичному диску.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи інспекторів патрульної поліції.

Зі вищевказаних відеозаписів, які були досліджені судом під час розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимогу працівників поліції, які переслідували його на службовому автомобілі, про зупинку подану через гучномовець.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів захисника ОСОБА_1 Камінського І.П. про зазначення у протоколі серії ЕПР1 №146837 від 09.10.2024 року рапорту, як документу, що додається до протоколу, у однині, хоча, в матеріалах справи їх міститься декілька, то суд зазначає, що в п. 11 міститься вказівка про долучення до матеріалів справи і інших матеріалів, а відтак рапорти поліцейських можуть входити в їх перелік. Стосовно невідповідності номерів відеозаписів, які містяться на оптичному диску номеру, який зазначений у протоколі, то суд звертає увагу на те, що у пункті 10 протоколу зазначено номер технічного засобу, а не номери відеофайлів. З огляду на зазначене, суд вважає, твердження захисника в цій частині необґрунтованими.

При цьому суд виключає зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення невиконання вимог про зупинку надану за допомогою синього та червого проблизкового маяка, так як останнє не знайшло підтвердження при розгляді справи.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Як встановлено судом, працівники поліції протягом тривалого часу здійснювали переслідування автомобіля, озвучували його номерний знак НОМЕР_1 , за допомогою гучномовця неодноразово озвучувалась вимога про зупинку транспортного засобу. В судовому засіданні ОСОБА_1 на запитання суду підтвердив, що номерний знак належить його транспортному засобу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.122-2 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки він не виконаввимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 статті 122-2 КУпАП, зокрема у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Щодо адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження в цій частині справи підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків.

Як вбачається із досліджених судом відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, які долучено до справи поліцейські переслідували автомобіль АУДІ А6 номерний знак НОМЕР_1 , в подальшому за участю вказаного автомобіля була вчинена ДТП. Поліцейські прибули на місце ДТП підбігли до ОСОБА_1 , який в цей час вже знаходився біля свого автомобіля, наказавши йому закласти руки за спину, та почали одягати на нього кайданки.

Окрім цього, фабула протоколу серії ВАД № 251035 від 09.10.2024 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП фактично викладена з ознаками правопорушення за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, за вчинення якого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №146837 від 09.10.2024 року, який розглядається суддею в даному об`єднаному провадженні.

З досліджених відеоматеріалів не вбачається жодних інших дій вчинених ОСОБА_1 , які б свідчили про злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно ст. 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог ст.251 КУпАП, до матеріалів справи, не долучено жодних належних та достатніх доказів, на основі яких у визначеному законом порядку, можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність саме ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, натомість з долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається порушення ОСОБА_1 вимог ст. 185 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Вказана норма закону є імперативною, при цьому положення КУпАП не визначають повноважень, підстав та обов`язку для суду збирати докази.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а відтак провадження у цій частині об`єднаної справи підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.