справа № 179/2041/24
провадження № 3/179/2/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 року с-ще Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Хорольської І.П., дистанційно - захисника Сидоренка М.В., розглянувши у режимі відеоконференції матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,, -

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2024 року о 00 годин 10 хвилин в с.Заплавка по вул.Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Camry, д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник Сидоренко М.В. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , яке підтримав у судовому засіданні. В обґрунтування клопотання посилається на те, що до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 . Вказує на те, що доданий до матеріалів справи відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського не є цілісним (повним), на відео відсутній значний проміжок часу спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 одразу після зупинки транспортного засобу. Як вбачається з відеозаписів, співробітники поліції не проводили жодних дій, направлених на встановлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а лише формально їх зазначили як привід для початку справи. З відеозаписів видно, що ОСОБА_1 поводить себе повністю відповідно до обстановки, спокійно та розбірливо говорить, очі реагують адекватно. Тобто у працівників поліції не було причин для направлення ОСОБА_1 на проходження огляду. Крім того, ОСОБА_1 бажав скористатись правовою допомогою, проте вказану вимогу повністю проігнорували працівники поліції та склали протокол без надання можливості водію скористатись правовою допомогою хоча б засобами телефонного зв`язку. Вказує на те, що в матеріалах справи містяться суперечності, оскільки в рапорті поліцейський зазначає, що водія було зупинено за допомогою спеціальних технічних засобів, встановлених на поліцейському автомобілі, проте з відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що автомобіль було зупинено за допомогою жезлу-вказівника. Також в рапорті зазначено, що у водія ОСОБА_1 були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, однак протокол складений за начебто виявленням ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, захисник зазначає, що матеріали справи не містять передбачені ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для зупинки транспортного засобу. Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння з точки зору ст.35 Закону України «Про національну поліцію», не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу. Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, (далі за текстом Правила дорожнього руху) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №154549 від 20.10.2024, яким зафіксовано факт правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.10.2024, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drаger Алкотест 6810»;

- рапортом поліцейського СРПП РВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровські області лейтенанта поліції Олещенка О. від 20.10.2024, зі змісту якого вбачається, що 20.10.2024 о 00-10 годин за порушення комендантської години був зупинений автомобіль марки Toyota Camry, д/н НОМЕР_1 , водій якого, ОСОБА_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Останньому було запропоновано пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 на місці зупинки транспортного засобу або пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку в Магдалинівській ЦЛ, але водій відмовився під відеозапис;

- дослідженим судом відеозаписом, на якому працівниками поліції зафіксовано факт зупинки транспортного засобу Toyota Camry, д/н НОМЕР_1 , яким керував саме ОСОБА_1 , а також зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 , від проходження запропонованого поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. З відеозапису також вбачається, що поліцейським було поінформовано водія про причину зупинки порушення комендантської години, встановлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, та запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер або у медичному закладі. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 мотивує свою відмову тим, що він не керував транспортним засобом, а пересів на місце водія після зупинки, при цьому факт вживання алкогольних напоїв не заперечував, посилаючись на те, що він є пасажиром автомобіля.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.10.2024, з яких вбачається, що останній заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що належним йому автомобілем керувала зовсім інша людина, однак вказані пояснення спростовуються наведеним вище відеозаписом, на якому чітко зафіксовано, що за кермом автомобіля під час його зупинки працівниками поліції перебуває саме ОСОБА_1 .

Доводи захисника про те, що відеозапис, наданий поліцейськими, є неналежним доказом, не є слушним з таких підстав.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП та про нього зазначено у додатках до протоколу.

Доводи захисника про те, що рапорт працівника поліції містить вказівку про наявність водія ознак наркотичного сп`яніння, а протокол складений за наявністю у водія ознак алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки за змістом рапорту та з матеріалів справи вбачається, що у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), а допущена працівником поліції описка у рапорті не впливає на суть виявленого правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази дають можливість встановити наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому визнаються належними та допустимими.

Доводи захисника щодо безпідставності висунутої вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не встановлення відповідних ознак у ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки працівниками поліції після встановлення особи водія ОСОБА_1 , в ході спілкування з останнім виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, що підтверджується і відеозаписом, та відповідно до вимог ст.266 КУпАП останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

Відповідно до п.2 та п. 3 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння відноситься до компетенції поліцейського при спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, а саме - проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу або проходженням медичного огляду у медичному закладі, тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, немає підстав.

Суд звертає увагу на те, що пунктом 2.5 ПДР встановлено не право, а обов`язок водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння, а тому суд вважає, що не виконання такого обов`язку з боку особи, яка керує транспортним засобом, є грубим порушенням Правил дорожнього руху.

Незгода водія із наявністю в нього ознак сп`яніння не звільняє його від обов`язку, передбаченого п. 2.5. ПДР виконати вимогу поліцейського про проходження відповідного огляду.

Доводи захисника з приводу того, що транспортний засіб було безпідставно зупинено поліцейськими, також не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до відеозапису з бодікамери поліцейських та рапорту інспектора поліції, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений о 00 годині 10 хвилин 20.10.2024 року працівниками поліції під час дії в Дніпропетровській області комендантської години, під час дії якої діють відповідні обмеження, зокрема забороняється рух транспортних засобів.

Контроль дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовим комендантом на спеціально виділені для цієї мети комендантські патрулі, до складу яких входять поліцейські Національної поліції України та військовослужбовці ЗС України та можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії України та державної прикордонної служби України.

У разі порушення комендантської години, комендантський патруль та правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби, проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу.

На підставі викладеного, суд вважає, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Всі інші доводи сторони захисту судом оцінюються критично, оскільки мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, є необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, і суд їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучі особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїв грубе правопорушення, яке у випадку його не виявлення працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до останнього адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

В даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст.5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з нього на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 401, 280, 283-284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.Ю. Кравченко