П О С Т А Н О В А

Іменем України

"14" січня 2025 р. Справа153/2106/24

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серія ВАД №306623 від 19.12.2024, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 19 грудня 2024 року, о 19 годині 00 хвилині, перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив психологічне насильство і сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 19.12.2024 він випив пива та посварився з дружиною. Дружину він не бив. Під час сімейного конфлікту він, можливо, і вживав нецензурну лексику. Однак, на наступний день він із дружиною помирився. Домашнього насильства він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 19.12.2024 між нею та ОСОБА_1 виник сімейний конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_1 поводив себе агрессивно, тому син викликав працівників поліції. На наступний день вона помирилася із ОСОБА_1 . Будь-якої шкоди їй не завдано. Це був просто сімейний конфлікт.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАД №306623 від 19.12.2024; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; письмові пояснення ОСОБА_2 від 19.12.2024, ОСОБА_1 від 19.12.2024, вважаю не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Обов`язкові реквізити протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст.256 КУпАП, зокрема, передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена суть адміністративного правопорушення.

Відповідно п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

З наведеного слідує, що суть адміністративного правопорушення повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин воно було вчинене, в яких саме діях або бездіяльності відобразилося. Фактично опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення. При її викладенні необхідно відображати склад адміністративного правопорушення: об`єкт, об`єктивну сторону, дані про суб`єкт та суб`єктивну сторону проступку.

Однак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не виконані вимоги ст.256 КУпАП та п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, оскільки в ньому не викладена суть адміністративного правопорушення.

Так, зі змісту протоколу встановлено, що 19 грудня 2024 року, о 19 годині 00 хвилині, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме умисні дії психологічного характеру вчинив ОСОБА_1 відносно своєї дружини ОСОБА_2 , та не зазначено, чи призвели вчинені відносно ОСОБА_2 дії до заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони даного правопорушення.

За змістом визначення терміну «домашнє насильство», яке наведено в п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, вчинення якого поставлено у вину ОСОБА_1 , не відповідає приписам закону, а саме: не зазначено, які саме протиправні дії вчинив ОСОБА_1 по відношенню до потерпілої та не зазначено наслідків діяння ОСОБА_1 у виді можливості завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, тому на переконання суду ОСОБА_1 не може бути підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Необхідно зазначити, що відповідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.173-2, 221, п.1 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець