Справа № 525/1641/24
Провадження №3/525/44/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.01.2025 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючу, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягалася за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а :

11 грудня 2024 року близько 13 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх малолітніх дітей, повторно протягом року, а саме: у будинку не прибрано, відсутня приготована їжа, холодильник брудний, продукти харчування у ньому відсутні. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталася.

Суд, згідно положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, прийшов до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №149316 від 11.12.2024 (а.с. 1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.12.2024, яка пояснила, що 11.12.2024 до неї завітала комісія з перевіркою, на момент перевірки у будинку було брудно, продукти харчування та приготована їжа були відсутні (а.с. 2); копією постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., постанова набрала законної сили 30.09.2024 (а.с. 3); копіями свідоцтв про народження дітей, згідно яких ОСОБА_2 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5, 6); фототаблицею (а.с. 7-9); актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.12.2024 (а.с. 10); попередженням ОСОБА_1 від 11.12.2024 (а.с. 11).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. При цьому, частина друга цієї статті встановлює відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні 27.09.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити виконання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Також, статтею 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За нормою ст. 11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ст. 150 СК України).

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами ( ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винної, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, те, що вона не працює, сталого джерела доходу не має, суд вважає за необхідне застосувати відносно громадянки гр. ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з метою виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень у подальшому.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33, ч. 2 ст. 184, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и л а:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Я.В. Прасол