Справа №461/8648/24
Провадження №3-в/461/3/25
П О С Т А Н О В А

14 січня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплачених коштів у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 02.08.2018 виданий 4625,

за ч.3 ст.471 Митного кодексу України,

встановив:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень. Вилучений, згідно протоколу №1260/20900/24 від 08.10.2024 року, товар вирішено конфіскувати в дохід держави. Також, вирішено стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 184,78 гривень та на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних срав Львівського апеляційного суду від 18.12.2024 зазначена постанова судді Галицького районного суду м. Львова залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій зазначає наступне:

«Прошу повернути мені помилково сплачені кошти у справі № 461-68-48 про стягнення з мене штрафу у розмірі 5100гр. Додаток копія платіжки 18.12.2024».

Жодних інших даних або мотивів наведена заява не містить.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом скерування повідомлення про дату, час та місце розгляду справи на зазначену ним адресу електронної пошти.

Представник митного органу в судовому засіданні вирішення заяви відніс на розсуд суду.

Дослідивши подану заяву, долучені до неї документи та матеріали судової справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 2 КУпАП встановлює, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Згідно ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено наступне.

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень. Вилучений, згідно протоколу №1260/20900/24 від 08.10.2024 року, товар вирішено конфіскувати в дохід держави. Також, вирішено стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 184,78 гривень та на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних срав Львівського апеляційного суду від 18.12.2024 зазначена постанова судді Галицького районного суду м. Львова залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

19.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про повідомлення щодо виконання стягнення у виді штрафу, а також сплату інших платежів визначених зазначеною вище постановою судді від 12.11.2024.

У свою чергу, у заяві про повернення помилково сплачених коштів ОСОБА_1 не наводить жодних даних про помилку, зокрема у чому саме вона полягає і чому слід вирішувати питання порушене ним.

Відтак, наведена заява не містить об`єктивних даних про наявність підстав для її задоволення та вирішення питання про повернення коштів.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 304 КУпАП,

постановив:

У задоволенні заяви відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Стрельбицький