Справа № 297/2331/22

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Гал Л. Л., за участю секретаря Дуридівка Ю.Є., розглянувши подання начальника відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення від адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2022 року та скасування адміністративного стягнення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

02.01.2025 року до Берегівського районного суду надійшло подання начальника відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення від адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2022 року та скасування адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 ..

Подання мотивоване тим, що 15.12.2022 року відділення поліції № 4 Криворізького РУП за вх. № 5804 отримано постанову Берегівського районного суду Закарпатської області справа № 297/2331/22 від 16.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході виконання вищевказаної постанови дільничним офіцером поліції відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області Набоких Д. М. було проведено перевірку ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , проте останній за вказаною адресою не проживає протягом тривалого проміжку часу.

22.12.2022 року було зроблено запит АІПС «АРКАН» про перевірку ОСОБА_1 , та 05.01.2023 року отримано відповідь про те, що останній повернувся в Україну 25.08.2021 року через пункт перетину Київ «Жуляни» та по теперішній час державний кордон України не перетинав.

Згідно відповіді РТЦК Саксаганського ОСОБА_1 не був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу під час загальної мобілізації.

29.01.2024 року надіслані запити до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР, КП «Криворізька інфекційна лікарня № 1» КМР, Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Кривий Ріг), Управління охорони здоров?я виконкому Криворізької міської ради, КП « Криворізька міська клінічна лікарня №1» КМР, та отримано відповідь про те, що останній в період часу з 01.01.2022 року по теперішній час за медичною допомогою до медичного закладу не звертався.

Також 29.01.2024 року за вихідним №45.4/2- 769 відправлено запит до Сервісного центру МВС України м. Кривий Ріг № 1248 про надання інформації чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія та інформації щодо реєстрації транспортного засобу. Згідно відповіді Сервісного центру МВС України м. Кривий Ріг № 1248, станом на 10.02.2024 року згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів та бази даних ЄДР «НАІС» на ім?я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11 жовтня 2007 року зареєстровано автомобіль Daewoo Lanos, 2006 року випуску, об?єм двигуна 1598см/куб та отримано посвідчення водія НОМЕР_1 від 06 червня 2007 року на категорію «В», видане (1204) Криворізьким ВРЕР на ім?я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання постанови Берегівського районного суду Закарпатської області справа № 297/2331/22 від 16.08.2022 року дільничними офіцерами поліції відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області були здійснені неодноразові виїзди за адресою проживання та встановлено, що за цією адресою ОСОБА_1 не проживає. Вжитими заходами не вдалось встановити його місцезнаходження. Строк давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення закінчився.

У зв`язку з наведеним, начальник відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, посилаючись на норми ст.ст. 298-300, 303-304,326 КУпАП, на факт не врегулювання питання строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, суперечність цього принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права, судової практики ЄСПЛ з цього приводу, та у відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод можливість застосування аналогії закону, а саме ст. 80 КК України, яка регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, просить вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв?язку із закінченням строків давності виконання постанови Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/2331/22 від 16.08.2022 року та скасувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб відносно ОСОБА_1 ..

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Так, постановою судді Берегівського районного суду від 16.08.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб (а.с. 9-10).

06.10.2022 року постанову звернуто до виконання.

Судом встановлено, що постанова судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2022 року не виконана, згідно рапорту ДОП СП ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Ягодка А.А. не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до відповіді АІПС «АРКАН» останній повернувся в Україну 25.08.2021 року через пункт перетину Київ «Жуляни» та по теперішній час державний кордон України не перетинав.

Порядок та процедура виконання постанов про накладення усіх видів адміністративних стягнень детально регламентується розділом V КУпАП, глава 25 якого містить основні (загальні) положення, а принцип обов`язковості виконання таких постанов для державних і громадських органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян закріплений у ст. 298 Кодексу.

Так, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову (ч. 1, 4 ст. 299 КУпАП)

Згідно з ч. 1-2 ст. 300 цього Кодексу така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

Згідно ст. 305 цього Кодексу контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється суддею, який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. За наявності обставин, що ускладнюють виконання такої постанови або роблять її виконання неможливим, суддя може відстрочити її виконання на строк до одного місяця (ч. 1 ст. 301).

З огляду на викладене, необхідно зауважити, що КУпАП за своєю суттю є законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя і в той же час містить в собі ряд колізійних норм або норм, які не виконуються через їх недосконалість.

Зокрема, стадія виконання постанови про накладення адміністративних стягнень є заключною і зазвичай проходить у два етапи: 1) звернення постанови до виконання і 2) безпосереднє виконання постанови про накладення адміністративних стягнень.

Під зверненням постанови до виконання у ст. 303 КУпАП необхідно розуміти своєчасне (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) направлення постанови до органу, який відповідно до законодавства уповноважений її безпосередньо виконувати, в даному випадку до органу Національної поліції, і визнається єдиним юридичним фактом, який має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови, що дотримано судом.

Безпосереднє виконання постанов про накладення стягнення у виді адміністративного арешту забезпечує орган Національно поліції у порядку, встановленому законами України (ч. 2 ст. 300 КУпАП), однак законодавством України не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання, що, в свою чергу, необґрунтовано обмежує права, свободи і законні інтереси осіб, які притягнуті до адміністративної відповідальності, та суперечить завданням КУпАП.

Фактична "безстроковість" виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 29.06.2010 року у справі N 17-рп/2010 зазначив, що "одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями" (абз. 3 п. п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 N 5 рп/2005 той же Суд вказав, що "із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі" (абз. 2 п. п. 5.4 п. 5).

Цей висновок об`єктивно узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях вказував, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності (рішення від 28.03.2000 року у справі "Барановський проти Польщі" (Baranowski v. Poland), заява N 28358/95). ЄСПЛ нагадує, що "національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві" (рішення від 15.11.96 у справі "Доменічіні проти Італії" (Domenichini v. Italy), п. 33, Reports 1996-V), а у п. 111 рішення від 23.10.2008 року по справі "Солдатенко проти України", зазначив, "встановлюючи, що будь-яке позбавлення свободи має здійснюватися "відповідно до процедури, встановленої законом", п. 1 ст. 5 не просто відсилає до національного закону він також стосується "якості закону", вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права При цьому "якість закону" означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість позбавлення свободи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

В інших рішеннях ЄСПЛ також неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності, зокрема у п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України", у п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі "Новік проти України".

Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 року (справа N 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що "не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення", а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним". У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на дану справу про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді адміністративного арешту, поширюються стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження.

Відтак, це надає можливість застосувати аналогію закону.

Такою нормою у КК України є стаття 80, яка розташована у розділі XII "Звільнення від покарання та його відбування" і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно ч. 1 цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1)2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2)3 роки у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3)5 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше 5 років за тяжкий злочин; 4)10 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше 10 років за особливо тяжкий злочин; 5)15 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років за особливо тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч. 4 ст. 80 КК).

Так, відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (яким і є арешт згідно п. 8 і 9 ст. 51, 60 КК; п. 7 ч. 1 ст. 24, 32 КУпАП).

Отже, враховуючи, що строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту не повинен перевищувати 2-х років, а також те, що матеріали справи не містять відомостей про ухилення ОСОБА_1 від виконання накладеного адміністративного стягнення, тому подання начальника відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області в частині звільнення ОСОБА_1 від адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови судді Берегівського районного суду від 16.08.2022 року підлягає задоволенню.

При цьому інша частина резолютивної частини подання про скасування адміністративного стягнення не підлягає задоволенню, оскільки звільнення особи від адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови судді зміст вирішення подання є вичерпаний.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 299, 303-305, 326 КУпАП, рішенням Конституційного Суду України від 29.06.2010 року у справі N 17-рп/2010, рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2011 року у справі N 10-рп/2011,

п о с т а н о в и в :

Подання начальника відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про виконання постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2022 року та скасування адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб, накладеного постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2022 року за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків давності виконання цього судового рішення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови через цей суд до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: Лайош ГАЛ