П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 16.08.2021, виданий 3210,

за статтями 173-2, 184, 185 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 03.12.2024 надійшли адміністративні матеріали за статтями 173-2, 184, 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 та 185 КУпАП розглядається протягом доби, ст. 184 КУпАП розглядається протягом 15 днів.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

На виконання постанови про привід від 18.12.2024, громадянку ОСОБА_1 доставлено в судове засідання. В судовому засіданні встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя встановила наступне.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачено, що діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків визначено в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину;

Крім того забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Виховання дітей є головним моральним і правовим обов`язком батьків. І від того, як батьки виконують свої обов`язки повною мірою залежить увесь процес розвитку дитини, а відповідно і її формування, становлення як людської особистості.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Непокора це відкрита відмова правопорушника від виконання конкретних вимог поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, який мав право пред`явити таку вимогу, а правопорушник був зобов`язаний і міг її виконати, але умисно не виконав.

Непокора є злісною у випадку, коли відмова від виконання чітких, конкретно сформульованих і законних вимог зазначених уповноважених осіб була неодноразовою, демонстративною чи зухвалою.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 18.11.2024 близько 19 год 00 хв в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: шарпала за одяг, нецензурно виражалася, словесно ображала, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАД №637795 від 18.11.2024). Від отримання другого примірника відмовилася.

Згідно іншого протоколу 18.11.2024 близько 20 год 10 хв в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 не виконувала неодноразове законне розпорядження (вимогу) про припинення правопорушення, шарпала працівника поліції, поводила себе зухвало та нахабно, нецензурно виражалася та погрожувала, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП (протокол серії ВАД №637846 від 18.11.2024) Від отримання другого примірника відмовилася.

Також, 18.11.2024 близько 19 год 00 хв. ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківський обов`язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння в присутності свого сина за адресою: АДРЕСА_2 . (протокол серії ВАД №638188 від 18.11.2024) Від отримання другого примірника відмовилася.

Відповідно до заяви та пояснень ОСОБА_2 , 18.11.2024 за місцем її проживання, донька ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння та почала сварку, в ході якої шарпала за одяг , штовхнула на землю, в присутності свого малолітнього сина ОСОБА_4 . Потерпіла викликала поліцію. ОСОБА_1 продовжувала вести себе неадекватно після приїзду поліції, погрожувала та словесно ображала, на зауваження не реагувала.

В матеріалах справи також міститься рапорт поліцейського сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадянами Білоцерківського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_5 , де зазначено, що прибувши на виклик «Домашнє насильство», виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що її донька ОСОБА_1 ,, перебуваючи в нетверезому стані, прийшла до місця її проживання та вчинила насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: словесно погрожувала, ображала, принижувала та штовхала заявницю, через що остання падала на підлогу та отримала забійні садна руки та ноги, але остання від виклику ШМД відмовилася. Під час складання відповідних матеріалів ОСОБА_1 почала поводити себе зухвало та агресивно, на зауваження не реагувала та продовжувала вчиняти протиправні дії. А також почала ображати та погрожувати працівникам поліції, шарпала за формений одяг та штовхала. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що між нею та матір`ю виникла сварка та така її поведінка була спричинена дією алкоголю. Додала, що робить все можливе для належного виховання сина ОСОБА_4 і від виконання своїх обов`язків як матері ніколи не ухилялась. Визнала свою вину стосовно всіх правопорушень та зазначила, що їй соромно за свою поведінку в той день. В подальшому зобов`язалася контролювати свої емоції.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Відтак наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в її діях передбачені ознаки вчинення психологічного (погрози, образи) та фізичного (штовханина, шарпання за одяг) насильства відносно матері ОСОБА_2 .

Частиною 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 вказаного закону одним з завдань поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку. Отже не виконання неодноразової законної вимоги поліцейського, а саме припинення правопорушення та подальша зухвала поведінка ОСОБА_1 , містять в собі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Також наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: перебування в стані алкогольного сп`яніння та вчинення сварки зі своєю матір`ю в присутності свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачене стягнення у вигляді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачення стягнення у вигляді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ст. 185 КУпАП передбачене стягнення у виді накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Отже з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 підлягає застосування санкції, передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, зважаючи на наявність пом`якшуючої обставини, якою є щире каяття, на обставину, що обтяжує відповідальність, якою є стан алкогольного сп`яніння, суддя вважає, що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 36, 173-2, 184, 185, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 та ст. 185 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОксана ВОЗНЮК