Справа №504/2193/24
Провадження №3/504/16/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм-експедитором ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 27.02.2020р., ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2024р. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №905174, згідно якого 26.04.2024р. о 12:10 год. за адресою: Одеська область Одеський район траса «Одеса-Мелітополь» М-14, 21 км. (стаціонарний блокпост), ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz» н/з НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, звуженi зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, подія фіксувалась ПВР 474521. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

06.06.2024р. представник ОСОБА_1 -адвокат Стандратюк В.І. надав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтовано наступним. Факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу з ознаками сп`яніння нічим не підтверджено, зокрема факт руху не зафіксований жодним чином. Працівниками поліції не задокументовано факту порушення ОСОБА_1 ПДР, що б давало їм право здійснити законну зупинку останнього, який фактично не являвся водієм та на той момент не керував транспортним засобом. Відеозаписи із трьох портативних відеореєстраторів проводять не повну фіксацію подій, що відбувалися в реальності, два з яких з перервами (призупиненням записів). Додатком до протоколу є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке датоване 26.04.2024р. о 12:30 год., тоді як під час перегляду відеозаписів встановлено, що фіксація розпочинається о 12:35 год. ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся, акт про огляд не складався та копія примірника ОСОБА_1 не надавалася. Протокол про адміністративне правопорушення складений без роз`яснення прав та обов`язків, що грубо порушує права та свідчить про повну фальсифікацію матеріалів.

Допитаний в судовому засіданні 30.07.2024р. ОСОБА_1 пояснив, що він не вживає, а ні алкогольні напої, а ні наркотичні засоби. Він працює водієм-експедитором ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ». Так, 26.04.2024р. він транспортним засобом не керував, за кермом був його напарник ОСОБА_2 . Під час руху транспортного засобу він спав, тому що всю ніч працював, в той час коли автомобіль було зупинено. Напарник гадав, що їх зупинили «Укртрансбезпека», розбудив його, але то виявилася поліція. Він вскочив, передав документи працівнику, а потім вийшов до туалету. Коли повертався з туалету, усі питання по автомобілю, його руху, були вже адресовані безпосередньо йому. Співробітник поліції виписав штраф за те, що бочка не помита, йому надали квитанції для сплати. Потім з`явився інший працівник, який поводився агресивно, запитував в якому він стані, почав говорити, щоб він відмовився від огляду і суддя призначить виправні роботи, погрожував, вимагав документи, вживав ненормативну лексику. Відбувалося багато подій, але не завжди вівся відеозапис. Він злякався, що викличуть ТЦК (був такий випадок на роботі), не зрозумів, що відбувається та підписав документи.

Судом неодноразово було здійснено усі можливі заходи для виклику в судове засідання свідка - поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , однак останній до суду не з`явився, причину неявки не повідомили. Враховуючи дію воєнного стану, з метою розгляду справи в розумні строки, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №905174 від 26.04.2024р.;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 26.04.2024р.;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи та дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стані сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення саме п.2.5 ПДР (відмова від проходження огляду), тобто те, що на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за процедурою та порядком, визначеним законом останній відмовився, що знайшло своє об`єктивне підтвердження в судовому засіданні.

Суд надає критичну оцінку поясненням ОСОБА_1 та його представника про те, що транспортним засобом керував напарник ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував автомобілем, під час оформлення матеріалів ОСОБА_1 жодного разу не пояснював, що він за кермом не перебував та погодився на складання відносно нього постанови, за яку йому було оформлено штраф, на питання співробітника поліції щодо тверезого водія не повідомляв про присутність напарника, а навпаки преживав як викликати тверезого водія.

Судом було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Стандратюка В.І. про допит в якості свідка ОСОБА_2 , оскільки дана особа не була зазначена свідком у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутня на відеозаписі події, що викликає у стороннього спостерігача об`єктивні сумніви щодо перебування вказаної особи на місці події, у зв`язку із цим також не приймає письмові пояснення ОСОБА_2 .

Також суд розцінює як спосіб захисту твердження ОСОБА_1 про те, що співробітник поліції чинив відносно нього психологічний тиск, висловлював погрози, тощо, оскільки вказані обставини не відображені на відеозапису, крім того, як пояснив ОСОБА_1 , він із відповідними скаргами на неправомірні дії співробітників поліції не звертався.

Доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Стандратюка В.І. про те, що направлення на огляд датоване 26.04.2024р. о 12:30 год., тоді як під час перегляду відеозаписів встановлено, що фіксація розпочинається о 26.04.2024р. 12:35 год., на думку суду, не впливають на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки різниця у часі є незначною, факт складання направлення та факт відмови від проходження огляду ОСОБА_1 не оспорювався.

Також суд не погоджується із тим твердженням представника ОСОБА_1 - адвоката Стандратюка В.І. про те, що відеозапис є неповним та преривчастим, оскільки на диску, долученому до матеріалів справи наявні декілька файлів з різних бодікамер, які цілком відображають адміністративну процедуру.

Таким чином, суд розцінює позицію ОСОБА_1 та його представника як спосіб захисту, обумовлений прагненням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами НОМЕР_1 від 27.02.2020р., що підтверджено довідкою з бази ІКС ІПНП «Адмінпрактика», отже суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан