Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4724/24
П О С Т А Н О В А

09 січня 2025 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , молодшого сержанта, головного сержанта - командира 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , за ч.2 ст.172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2024 о 13 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_2 , перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який від орендує разом з іншими військовослужбовцями, поставив на сидіння автомобіля марки «Volkswagen», модель «Т4», номерний знак НОМЕР_2 , закріплений за ним автомат АК-74 номер НОМЕР_3 з одним магазином, тобто залишив зброю та боєприпаси до неї без нагляду.

У подальшому, залишаючи вказану зброю та боєприпаси без нагляду, в період з 02.12.2024 по 06.12.2024 ОСОБА_3 вживав алкогольні напої в орендованому домоволодінні та лише 05.12.2024 виявив відсутність вказаної зброї з боєприпасами, про що 06.12.2024 приблизно о 22 год. 00 хв. доповів ТВО командира 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , оскільки самостійні пошуки результатів не дали.

За результатами проведення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 пошукових заходів втраченої зброї 09.12.2024 приблизно о 9 год. 20 хв. було знайдено втрачений автомат АК-74 № НОМЕР_3 у літньому душі під накриттям із плівки поблизу домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 у період з 02.12.2024 по 06.12.2024 залишив без нагляду автомат АК-74 № НОМЕР_3 з одним магазином, що призвело до втрати автомату.

Тобто, молодший сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , діючи в умовах особливого періоду, порушуючи правила поводження зі зброєю, які закріплені ст.ст.11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 14 розділу І Інструкції про організацію обліку і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 29.06.2005 №359, в період з 02.12.2024 по 06.12.2024 залишив без нагляду автомат АК-74 № НОМЕР_3 з одним магазином, що призвело до його втрати, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-19 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою визнав. Щиро розкаюється та зобов`язується більше подібних правопорушень не допускати. Просить суворо не карати. Крім того, надав до суду заяву, в якій просить розстрочити виконання стягнення у вигляді штрафу на три місяці у зв`язку із складним матеріальним становищем та перебуванням на утриманні двох неповнолітніх дітей. При цьому, просить долучити до матеріалів справи копії свідоцтва про кладення шлюбу, свідоцтв про народження дітей та документ переселенця.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 172-19 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення в умовах особливого періоду порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Тлумачення поняття «особливий період» наявне в Законі України «Про оборону України» та Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Черговим Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб (тобто до 8 лютого 2024 року).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави Президент України підписав Указ «Про загальну мобілізацію» № 69/2022, згідно з яким мобілізація проводитиметься протягом 90 діб на території всіх областей та м. Києва.

Строк проведення загальної мобілізації продовжено останній раз з 28.10.2024 на 90 діб згідно з Указом Президента № 741/2024 від 28.10.2024.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах: вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Згідно ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України передбачає визначення військової дисципліни - це бездоганне і неухильне додержання всімаа військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самого і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,

військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожНОГО військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції України та законів України.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець, серед іншого, зобов`язаний знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно п. 14 розділу І Інструкції про організацію обліку і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 29.06.2005 № 359 (далі - Інструкція), військовослужбовцю, серед іншого, заборонено зберігати поза розташуванням військової частини ( удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецьку зброю, у тому числі й спортивну, та боєприпаси, а також залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду.

Відповідно до абз. 5 п. 4 розділу І Інструкції командири військових частин та відповідальні службові особи, які не вжили заходів щодо забезпечення зберігання стрілецької зброї та боєприпасів, а також особи, що здійснили крадіжки або допустили втрату стрілецької зброї та боєприпасів, відповідають згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №56 від 17.12.2024; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2024 №266; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2023 №23; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 08.12.2024; відомістю закріпленої зброї за особовим складом 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ; витягами з книг видачі зброї і боєприпасів другої та третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ; відомістю закріплення за особовим складом 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ; копією військового квитка серії НОМЕР_4 ; службовою та медичною характеристикою, а також заявою ОСОБА_1 , яка свідчить про визнання ним своєї вини.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ч.2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він порушив правила поводження із зброєю та боєприпасами, в умовах особливого періоду.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене військове адміністративне правопорушення, у відповідності до ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого військового адміністративного правопорушення, особа порушника, який вперше вчинив адміністративне правопорушення, ступінь його вини, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність порушника у відповідності до ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність порушника у відповідності до ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, оцінивши обставини вчинення правопорушень та особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 172-19 КУпАП, у виді мінімального розміру штрафу.

Щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виплати штрафу, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

За приписами ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що розстрочка штрафу - це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу - це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі ст. 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується, в першу чергу, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Тому, адміністративне стягнення не має на меті лише кару, воно не має стати для особи непосильним тягарем, адже в такому разі справжня його мета не буде досягнута.

Таким чином, оцінивши всі обставини вчинення правопорушення, особу порушника, який брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, де отримав поранення та перебував на лікуванні з діагнозом: мінно-вибухові травми легкого ступеню (05.07.2023) у вигляді вогнепального осколкового сліпого поранення плечей, правого передпліччя, колінних суглобів та лівої гомілки з окріплими рубцями, без порушення функції, що підтверджується медичною характеристикою; має на утриманні 3-х дітей, 2-є з яких неповнолітні, а також враховуючи розмір штрафу, який призначається як адміністративне стягнення, та який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд приходить до висновку, що сплата штрафу одним платежем становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар, у зв`язку з чим його заява про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на чотири місяці зі щомісячною сплатою частини штрафу у сумі по 4250 грн. 00 коп. до 01 числа кожного місяця до повного погашення заборгованості.

Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_11 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він являється військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 24, 33, 172-19, 280, 283, 284, 294, 301, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-19 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн на чотири місяці, зобов`язавши ОСОБА_1 сплачувати по 4250 грн. 00 коп. до 01 числа кожного місяця до повного погашення заборгованості, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Рахунок отримувача: UA0006767,отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Овруч /21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: А. Л. Гришковець