ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/7375/24 Головуючий 1 інстанції: Поліщук Т.В.
Провадження №33/818/60/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м.Харкова від 16 серпня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 06 липня 2024 о 16 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 в м.Харкові по вул.Дружби Народів, буд.228 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову суду змінити, а саме розстрочити сплату штрафу. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що розмір штрафу, накладений на нього оскаржуваною постановою є занадто великим, оскільки на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом. Вказав, що не зміг приймати участь у судовому засіданні суду першої інстанції та просити розстрочити сплату штрафу, бо 16 серпня 2024 року був зупинений працівниками ТЦК та направлений до воєнкомату.

Позиції учасників апеляційного провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, надіслав СМС повідомлення, в якому просив розглянути справу про адміністративне правопорушення без нього, оскільки не може зареєструватися в електронному кабінеті для здійснення відеоконференції та прибути до суду, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції встановив, що фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серій ААБ №287277 від 06 липня 2024 року, не оскаржуються особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи вищенаведені норми закону, апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати будь-які питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, ОСОБА_1 за наявності відповідних обставин та у випадку підтвердження існування таких обставин має право звернутися до суду першої інстанції, яким винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і зміні за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м.Харкова від 16 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня