Провадження № 3/127/9875/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.12.2024 р. серії ВАД № 151718: «18.11.2024 близько 01:48 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та суду пояснила, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Зазначила, що 18.11.2024 року її син ОСОБА_2 прийшов додому та йому стало зле, мати викликала карету швидкої, та її сина завезли до лікарні з отруєнням алкоголем. Про вжиття алкоголю сином матері нічого відомо не було. Вона виховує сина належним чином та не дозволяє йому вживати алкоголь. Син їй повідомив, що вжив алкоголь помилково.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) випливає, що адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КУпАП регламентовано перелік питань, які орган (посадова особа) вирішує при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 18.11.2024 близько 01:48 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Разом з тим, в порушення вимог статті 256 КУпАП, у зазначеному протоколі не вказано суті адміністративного правопорушення, а саме не зазначено у чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, яких саме обов`язків, чи мали місце і які негативні наслідки в прямому причинному зв`язку з таким ухиленням, та які саме норми законодавства були порушені.

Згідно з абзацом 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як вже суд зазначив вище, з протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло, в яких саме діях ОСОБА_1 знайшло своє вираження ухилення від виконання її батьківських обов`язків.

В Протоколі вказано на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків 18 листопада 2024 року, причому не зазначено у чому саме таке ухилення виявилось. Тоді як ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Факт вжиття ОСОБА_2 алкоголю взагалі не зазначений в направленому судові до розгляду Протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Кодекс України про адміністративні правопорушення не наділяє суд повноваженнями самостійно встановлювати в діях особи склад адміністративного правопорушення, елементи якого не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 184, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: