ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/41/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника Макуха Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.12.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, 29 серпня 2024 року о 12 год. 38 хв., в с. Ступки по вул. Тернопільська Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT28D», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Вважає що працівники поліції зупинили автомобіль під керування ОСОБА_1 за відсутності визначених законом підстав. На обгрунтування чого наводить дані відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, з яких вбачається що зупинивши 29.08.2024 року о 12 год 30 хв. автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський повідомив про те, що підставою для зупинки є не ввімкнення покажчика повороту, а також керування транспортним засобом без ременя безпеки, проте, за вказані правопорушення на нього не було складено постанови про накладення адміністративного стягнення. Натомість, постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2937186 від 29.08.2024 року за ч.3 ст. 121 КУпАП інспектором поліції винесено на водія за те, що всупереч вимогам п.31.1 транспортний засіб не пройшов обовязковий технічний контроль, що поліцейські не могли встановити під час руху транспорного засобу, а лише після його зупинки. Тому вважає що оскільки озвучені поліцейськими причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не знайшли свого правового підтвердження шляхом складення ними постанови про накладення на водія адміністративного стягнення, вони не мали права предявляти водію вимогу щодо проходження огляду на стан спяніння, а отже складений внаслідок такої зупинки протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є недопустимим доказом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищезазначених вимог судом першої інстанції не було дотримано в повній мірі.

Судддя місцевого суду обгрунтував висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення від 29.08.2024 року серії ЕПР1 № 119469 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 29.08.2024 р., копії постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2937186 від 29.08.2024 року за ч.3 ст. 121 КУпАП, який всупереч вимогам п.31.1 керував транспортним засобом, що не пройшов обовязковий технічний контроль; відеозаписах із нагрудник камер працівників поліції .

Так, статтею 35 Закону України Про Національну поліцію передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 серпня 2024 року о 12 год. 38 хв., в с. Ступки по вул. Тернопільська Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT28D», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

З матеріалів справи вбачається що відносно ОСОБА_1 не виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема, з тих підстав, які йому предявлялись перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: не ввімкнення покажчика повороту, а також керування автомобілем без ременя безпеки.

Натомість, як слідує з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2937186 від 29.08.2024 року, на ОСОБА_1 інспектором поліції накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст. 121 КУпАП, за те що він всупереч вимогам п.31.1 керував транспортним засобом, який не пройшов обовязковий технічний контроль. Проте, вказане порушення не могло бути причиною зупинки автомобіля під керування ОСОБА_1 оскільки його встановили працівники поліції під час перевірки документів на автомобіль вже після зупинки транспорного засобу.

Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які стали причиною для зупинки керованого ним автомобіля.

Враховуючи наведене, висновки місцевого суду про правомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими за відсутності належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, що передувало складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП тобто було причиною зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

В звязку з чим протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є недопустимим доказом.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у звязку з чим постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закриттю на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1.ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.12.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя