Справа № 574/9/25
Провадження 3/574/36/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого різноробочим у ФГ «Злагода 10», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Буринського районного суду Сумської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 ..

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №007617 від 26.12.2024 року, який міститься у вказаних матеріалах, цього ж дня о 21 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство по відношенню до гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_2 ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв з будинку, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, вчинено повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 26.12.2024 року близько 21 год. прийшов додому на підпитку і в нього виникла словесна сварка з його тестем, в ході якої вони ображали один одного нецензурною лайкою. Під час їхнього конфлікту була присутня також його теща ОСОБА_2 , однак з нею він не сварився, оскільки вони лише просила їх заспокоїтись. Також вказав, що його чотирирічна дочка ОСОБА_4 в цей час перебувала в іншій кімнаті та не могла чути їхньої сварки.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм зятем ОСОБА_1 , донькою та онукою. 26.12.2024 року близько 21 год. зять прийшов додому в нетверезому стані та вчинив сварку з її чоловіком, під час якої виражався в їх бік нецензурною лайкою. Щоб зять з чоловіком не побилися вона попросила невістку викликати поліцю. Коли приїхали працівники поліції вона лише просила їх провести із зятем виховну бесіду, та пояснень про те, що зять комусь погрожував фізичною розправою, виганяв з будинку, а також завдав шкоду її психічному здоров`ю, не надавала, а тому їй не відомо чому поліцейські записали такі пояснення з її слів, оскільки вона підписала їх нечитаючи. Під час сварки ОСОБА_1 з її чоловіком внучка ОСОБА_4 перебувала в іншій кімнаті, сварки не бачила та жодного насильства до неї зать не вчиняв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7.12.2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п.14 ч.1 ст.1 цього Закону).

Частиною 3 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в редакції чинній з 19.12.2024 року слідує, що адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства на даний час настає виключно у випадку, якщо в результаті вчинення такого діяння була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 ст. 173-2 КУпАП в редакції чинній з 19.12.2024 року, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, станом на даний час адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства настає у випадку, якщо внаслідок умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру обов`язково настали наслідки у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, з наданих в судовому засіданні пояснень потерпілої ОСОБА_2 слідує, що остання не отримала з боку дій ОСОБА_1 будь-якої шкоди її фізичному чи психічному здоров`ю. Навпаки вказала, що викладені у протоколі обставини, щодо вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства не відповідають дійсності, так як ОСОБА_1 не погрожував їй фізичною розправою і не виганяв з будинку, а пояснення які містяться у матеріалах справи вона підписала не читаючи їх.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення, однак може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст.ст.254-256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, у протоколі відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 перебуває чи раніше перебував в родиних відносинах та в яких саме з особами, відносно яких ним нібито вчинено домашнє насильство, а також до протоколу не додано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Також до протоколу не надано жодних доказів (якими можуть бути висновки експертів, довідки медичних установ, тощо) на підтвердження того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було завдано фізичної чи психічної шкоди здоров`ю внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 .

При цьому, будь-які дані про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню ОСОБА_3 в доданих до протоколу доказах взагалі відсутні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У ст.62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Гук Т.Р.