Справа № 642/7056/24
Провадження № 3/642/133/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 156403 від 22.10.2024р. відносно ОСОБА_1 , згідно якого, 22.10.2024р. о 16:09 год. в м.Харкові, майдан Привокзальний, буд. 1, водій керував автобусом та надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом Лозова-Харків, у якого комплектація аптечки «АМА2» не відповідає вимогам зазначених в ДСТУ 3961:2000, та правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.3.а ПДР, порушення забезпечення технічної справності, стану і комплектації транспортного засобу та вантажу, п.31.1 ПДР, керування водієм транспортного засобу, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені ч.1 цієї статті. Також п.31.4.7 ПДР, керував транспортним засобом без медичної аптечки, знака аварійної зупинки, не працюючим вогнегасником.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова 27 листопада 2024 року матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, повернуто до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції для доопрацювання.

18 грудня 2024 року матеріал після доопрацювання повторно надійшов до Ленінського районного суду м. Харкова і переданий для розгляду судді Проценко Л.Г.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення даного адміністративного правопорушення, зокрема не вказано у чому саме комплектація аптечки не відповідала вимогам законодавства. Також він, як водій, не забезпечує комплектування автобуса та не здійснює особисто технічний стан та комплектацію, оскільки це входить в компетенцію механіка на підприємстві, який перед виїздом на маршрут, оглянув транспортний засіб і не виявив будь-яких несправностей чи неналежної комплектації такого.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №156403 від 22.10.2024р., не містить взагалі відомостей, яких саме препаратів не вистачало в аптечці, тобто фабула правопорушення взагалі не розкрита, а відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП настає за відсутність аптечки.

Тобто, працівниками поліції у протоколі не зазначено, якими саме вимогами правил, норм і стандартів не відповідала медична аптечка, у матеріалах справи відсутні будь-які документально підтвердженні докази відсутності аптечки.

Згідно дослідженого відеозапису, водій у відповідь на питання поліцейського про строк дії аптечки відповідає, що в 2024 році вона була тільки виготовлена (це дата її виробництва). Другий пакет аптечки АМА2 у водія не витребувався та не оглядалався.

Відповідно до п. 3.2.1 ДСТУ 3961-2000 аптечка медична автомобільна 2 (АМА 2) призначена для укомплектування автомобілів з кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, яка перевищує вісім, також згідно з п. 4.2 загальних вимог АМА повинні комплектуватися двома комплектами медичних засобів: аварійним та експлуатаційним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №156403 від 22.10.2024р. зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив п. 31.4.7.є ПДР, керування транспортним засобом без медичної аптечки, знаку аварійної зупинки, не працюючим вогнегасником. Однак, це спростовується дослідженими матеріалами справи у судовому засіданні, оскільки медична аптечка знаходилась в транспортному засобі.

Слід заначити, що вищевказаний пункт ПДР передбачає заборону експлуатації транспортного засобу, саме за відсутності медичної аптечки, знаку аварійної зупинки, не працюючим вогнегасником.

Також, суд акцентує увагу, що в рапорті старший лейтенант поліції Попов А.А зазначив, що громадянин ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом Лозова-Харків, але до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення факту перевезення.

Окрім того, працівниками поліції у протоколі серії ЕПР1 № 156403 від 22.10.2024 року не зазначено, якими саме вимогами правил, норм і стандартів не відповідала медична аптечка, оскільки відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП настає за відсутність аптечки, інкриміновано, що «медична аптечка не відповідає вимогам, зазначеним в ДСТУ 3962-2000», також не залучено свідків, не відібрано письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто у матеріалах справи відсутні будь-які документально підтвердженні докази відсутності аптечки.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 нього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 4 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, водночас частиною першою статті 121 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, зокрема згідно з п. 31.4.7 «є» ПДР «Інші елементи конструкції», за відсутності медичної аптечки з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; знаку аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі; працездатного вогнегасника на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). При цьому відповідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо, а згідно ч.2 вказаної статті передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Окрім цього, за змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

При цьому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не вказано, що саме не відповідає переліку лікарських засобів, які повинні бути у медичних аптечках першої медичної допомоги для пасажирських транспортних засобів з кількістю пасажирів понад 9 осіб, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 187 від 07.07.1998.

Заперечуючи факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, ОСОБА_1 зазначив, що у автобусі марки «Opel Movano», р.н. НОМЕР_1 , яким він керував, була медична аптечка, на якій був зазначений не термін придатності, а дата виготовлення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки суд розглядає справу в межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достовірні, належні та допустимі докази, які у своїй сукупності беззаперечно б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Окрім того, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність порушення в діях водія ОСОБА_1 п. 31.4.7.є Правил дорожнього руху.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Л.Г. Проценко