ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 22.10.2024 року о 19 год. 10 хв. в м. Дніпро по пр. Слобожанський, електроопора №419, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та допустив наїзд керованого ним авто за ліву межу проїзної частини дороги, де скоїв наїзд на бордюрний камінь та паркан, в результаті ДТП авто та паркан отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вказує на незаконність та необґрунтованість постанови.

Посилається на те, що суд першої інстанції розгляну справу за його відсутності, належним чином не повідомивши його про дату, час та місце судового засідання. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.10.2024 серії ЕП1 № 156612, розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено у суді на 10.00 годину 13.11.2024, що як виявилося в подальшому, дійсності не відповідало. Від знайомих випадково дізнався, що справу було розглянуто 04.12.2024 без його участі, чим порушено його право на надання пояснень під час судового розгляду справи.

Крім того, судом першої інстанції було порушено строки розгляду справи, передбачені ст. 277 КУпАП та розглянуто справу у строк, що перевищує наданий законом 15 денний термін.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2024 скасувати, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, але зазначив, що визначені ст.247 КУпАП підстави для закриття провадження відсутні, він лише не згоден з тим, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі. Свою провину у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП він визнає повністю і згоден на сплату визначеного судом штрафу.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, наявні в матеріалах провадження, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП та пояснення ОСОБА_1 .

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №156612 від 22.10.2024, складного відносно ОСОБА_1 , 22.10.2024 о 19:10:00 годин в м. Дніпрі, проспект Слобожанський, електроопора № 419, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та допустив наїзд керованого ним автомобіля за ліву межу проїзної частини дороги, де скоїв наїзд на бордюрний камінь та паркан. В результаті ДТП автомобіль та паркан отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У графі «Свідки чи потерпілі» вказано не залучались.

Технічний засіб відеозапису: 470706.

Зазначено, що до протоколу додаються матеріали адміністративної справи.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що мається підпис останнього у відповідній графі.

У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказано «на окремому аркуші»

Вказано, що тимчасово документи на вилучалися, посвідчення водія показано через систему «Дія.

Протокол підписаний працівником поліції, який його складав, а також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).

У схемі місця ДТП від 22.10.2024 відображено розташування автомобіля RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП та напрямок його руху до цього, розташування електроопори № 419, місце зіткнення транспортного засобу із парканом та бордюром.

Зазначено, що ДТП вчинене у сутінках, є наявність зовнішнього освітлення проїжджої частини та тротуару у темний час доби, стан покриття проїжджої частини сухе, дорожніх знаків пріоритету на головній та другорядній дорогах немає, горизонтальної розмітки проїжджої частини та на пішохідному переході немає, світлофорний об`єкт не працював, недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП немає.

Також у схемі місця ДТП відображено, що автомобіль RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , отримав пошкодження лівого і правого крила, переднього бампера, передньої правої фари, переднього правого колеса, правих пасажирських дверей, капоту. Також вказано, що внаслідок ДТП пошкоджено 8,50 м паркану.

В графі «Вид пригоди» вказано «наїзд на перешкоду».

В графі порушення пункту ПДР зазначено п.12.1ПДР. Порушення вчинені водієм ОСОБА_1 .

Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасником події водієм ОСОБА_1 без будь-яких зауважень (а.с.2).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 22.10.2024., наданих працівникам поліції одразу після ДТП, о 19.10 годин 22.10.2024 він рухався на автомобілі RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Слобожанському у м. Дніпро, в районі будинку № 3, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, скоїв наїзд на бордюрний камінь, після чого покинув місце ДТП, поїхавши додому, щоб узяти телефон для наявності документів при собі. Повернувся хвилин через 20 на місце події та під`їхала патрульна поліція. В результаті вчинення ДТП пошкоджено паркан (а.с.3).

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, дійшов до висновку про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Наявні в матеріалах провадження докази є належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР виникла дана ДТП, оскільки останній керуючи автомобілем RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та допустив наїзд керованого ним автомобіля за ліву межу проїзної частини дороги, де скоїв наїзд на бордюрний камінь та паркан. Зазначені обставини та свою вину не заперечував ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

До апеляційних вимог особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про необхідність закриття провадження щодо нього слід віднестись критично, позаяк такі вимоги є суб`єктивним висновком сторони захисту, який не підтверджений жодним належним доказом та таким, що суперечить наявним матеріалам провадження. Окрім того, як зазначив сам ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, визначених ст.247 КУпАП підстав для закриття провадження відсутні.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та паркану при обставинах встановлених постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2024, чим він порушив вимоги п.12.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює сам факт порушення ним вимог правил дорожнього руху та спричинення дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого транспортний засіб та паркан отримали механічні пошкодження, а вказує лише на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції в частині розгляду справи за його відсутності на порушення судом строків розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У свою чергу належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності під час апеляційного розгляду не надано.

Щодо доводів сторони захисту про порушення місцевим судом вимог ст.268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №156612 від 22.10.2024, розгляд справи у суді першої інстанції було призначено на 10.00 годину 13.11.2024, про що ОСОБА_1 було повідомлено працівниками поліції, під його підпис (а.с.1). Відповідно до судової повістки від 07.11.2024, судом першої інстанції повідомлено ОСОБА_1 про призначення судового засідання у справі на 09.00 годину 04.12.2024 (а.с.6). Враховуючи вимоги щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, а також враховуючи перебіг строків, передбачених вимогами ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доцільність провести судовий розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 . Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Розгляд справи за відсутністю учасників процесу узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 124 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Доводи ОСОБА_4 про допущені судом першої інстанції порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, заслуговують на увагу, однак такі порушення не є суттєвими, вони спростовують встановлених у справі фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та доведеності винуватості останнього у порушенні правил дорожнього руху, в результаті чого скоєно ДТП.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2024 є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО