Справа № 694/3057/24
Провадження № 3/694/32/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.01.2025 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст.126, ч. 3 ст. 130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 174256, 15.11.2024 о 12.50 год. в м. Звенигородка по вул.Червоній , водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці із застосуванням приладу «Драгер» під відеозапис.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9А ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 174241, 15.11.2024 о 12.50 год. в м. Звенигородка по вул.Червоній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме: був позбавлений такого права Звенигородським районним судом терміном на три роки, чим повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч.ч. 2-4 ст.126 КУпАП, чим порушив ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2024 року серії ААД № 339400, 15.11.2024 о 12.50 год. в м. Звенигородка по вул.Червоній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з деревом, виїхавши за межі проїзної частини. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження із збитками, чим порушив ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.01.2025 вказані справи про адміністративні правопорушення об`єднано в одне провадження за унікальним номером 694/3057/24, провадження № 3/694/1116/24.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Звернувся до суду із заявою про об`єднання адміністративних справ в одне провадження. Свою вину визнає та просить застосувати мінімальне покарання в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Також просив не стягувати судовий збір так, як він є учасником бойових дій та в минулому був поранений.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено, що дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.1(а) Правил дорожнього руху України повторному притягненню протягом року керуванні транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно п.12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Положеннями ст.124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126, ст.124 КУпАП, повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні порушення серії ААД № 339400, ЕПР1 № 174256, ЕПР1 № 1742241 від 15.11.2024 року;

- рапортами Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області від 15.11.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи;

- фотокопіями особистих документів та транспортного засобу;

- відеозаписом, який долучений до матеріалів справи;

- результатами тестування на прилад Драгер 6810 відносно ОСОБА_1 , результат 2.48 проміле;

- схемою ДТП від 15.11.2024.

За таких обставин, при призначенні адміністративного стягнення вважаю за необхідне, на підставі ч.2 ст. 36 КпАП України, накласти стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.3 ст.130 КУпАП.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, відсутності обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Положеннями ст. 28 КУпАП передбачено, що оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

За змістом абз. 4 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Що стосується стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, яка достеменно знала, що він позбавлений судом права керування транспортними засобами, вже притягувався до відповідальності за керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння неодноразово, при цьому знову умисно сів за кермо.

Метою стягнення у виді оплатного вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, є позбавлення порушника права володіння предметом, який ним використовується незаконно або з порушенням загальнообов`язкових правил користування, встановлених законодавством.

У даній справі, враховуючи, що ОСОБА_1 висновків не зробив, байдуже ставиться до дотримання законодавства, легковажно розраховує на те, що після вчинених правопорушень буде відсутнє відповідне стягнення, суд вважає, що такий вид стягнення, як оплатне вилучення транспортного засобу, фактично перешкоджатиме особі вчинити нове аналогічне правопорушення, тобто є превентивним заходом.

Відповідно до принципу індивідуалізації стягнення, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження правопорушень та виправлення ОСОБА_1 необхідно призначити йому стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, що є, безсумнівно, доцільним у цій ситуації.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що така безвідповідальна поведінка особи щодо джерела підвищеної небезпеки є недопустимою, оскільки виникає велика ймовірність заподіяння шкоди третім особам.

При цьому, суд зважує і на те, що положення ст. 28 КУпАП, які регламентують оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, на відміну від ст. 29 КУпАП (конфіскація такого предмета), не містять імперативної вимоги, щоб зазначений предмет перебував у приватній власності правопорушника. Адже, суть оплатного вилучення вказаного предмета полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. До того ж, згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує й не може бути використана на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відтак, у цьому випадку взамін оплатно вилученого предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, колишній власник отримує відповідний еквівалент грошей, що не є порушенням принципу «пропорційності втручання в право власності» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року, справа № 450/205/19 /провадження № 51-1306 км 22/, надано оцінку невиконанню заборони керування транспортними засобами особою, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, її ухилення від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1ст.382 КК України (постанова ККС ВС від 27.02.2023 р. у справі № 450/205/19 та вирок апеляційного суду Львівської області у цій же справі від 05.04.2023 р. - https://reestr.court.gov.ua/Review/109446243, https://reestr.court.gov.ua/Review/110046045).

У даній справі встановлені обставини вказують на можливе вчинення кримінального правопорушення - умисне невиконання судового рішення.

Згідно зіст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. Тому, у даному випадку, копію постанови щодо таких дій ОСОБА_1 необхідно направити прокурору для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, так як він є учасником бойових дій та був тяжко поранений, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору від 22 травня 2015 року № 484-VIII (набрав чинності з 01 вересня 2015 року) внесені зміни, зокрема, у статтю 5 Закону України Про судовий збір (пільги щодо сплати судового збору), а саме: відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

До заяви додано копію посвідчення серії НОМЕР_3 від 20.11.2015 року.

Водночас, пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлений Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Статтею 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 цього Закону.

Питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності не підпадає під ту, щодо яких передбачені пільги по сплаті судового збору.

Отже з ОСОБА_1 слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 36, 126,130,124, 251,252,283-285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126; ч.3 ст.130, ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля «Opel Astra» колір сірий, VIN: НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_4 , номер двигуна: Z14XEP19KE7697, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Рахунок для оплати штрафу

(Отримувач коштів ГУК у Черкаській області/ 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0023001 Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Рахунок для оплати судового збору

(Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Копію постанови направити до Звенигородської окружної прокуратури для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставіст. 308 КУпАПу разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Копію постанови направити ОСОБА_1 для відома.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя О.Ю.Смовж