Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/1032/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року селище Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, 02 грудня 2024 року о 17 годині 45 хв., по вулиці Свято-Миколаївський смт.Народичі Коростенського району Житомирської області керував автомобілем «ВАЗ-2101 н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння проводився огляд із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат 1,34 %, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_1 , 02 грудня 2024 року о 17 годині 45 хв., по вулиці Свято-Миколаївський смт.Народичі Коростенського району Житомирської області, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4статті 126 КУпАП керував автомобілем «ВАЗ-2101 н/з НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України.

В судове засідання 17.12.2024 та 09.01.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення SMS повідомлень на його номер мобільного телефону (а.с.28,30), будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи про наявність поважних причин неявки в судове засідання не надав.

Крім того, повідомлення про розгляд справи 05.12.2024 та 17.12.2024 розміщено на офіційному сайті судової влади. Інформація про дату, час та місце розгляду справи також перебуває у відкритому доступі на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://nr.zt.court.gov.ua/sud0615/gromadyanam/91/1086121/, а відтак Андоні повинен був цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами. Останній мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП і не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд використав процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок отримувати судові повістки та з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №187177 від 02.12.2024 року, ЕПР1 №187180 від 02.12.2024 року, відеозаписами із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, рапортом поліцейського, тестом №333 від 02.12.2024 року з метою виявлення стану алкоголя, актом огляду на стан алкогольного сп`ягніння, копією постанови Народицького районного суду Житомирської області від 06 травня 2024 року, копією постанови Народицького районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року та письмовими поясненнями правопорушника.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 36 КУпАП визначено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, якого протягом року неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що обставин, які пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, не встановлено, і вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 130 цього Кодексу, санкція якої передбачає більш тяжкий вид стягнення, тобто у виді штрафу.

При цьому, враховуючи положення ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.3 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті (частина 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 порушує порядок користування правом керування транспортними засобами, керуючи автомобілем, будучи позбавленим права керування, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення слід приєднати невідбуту частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного постановою Народицького районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року, що на момент ухвалення постанови складає 13 років 2 місяці 18 днів.

Оскільки в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б належність ОСОБА_1 транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-2101 н/з НОМЕР_1 , суддя вважає, що транспортний засіб конфіскації не підлягає.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 27, 30, 34, 35, 36, 221, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та із застосуванням ст.36 КУпАП піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу (реквізити для сплати : отримувач ГУК у Жит.обл./21081300, рахунок №UA0006001, банк отримувача Казначейство України, ).

Приєднати за правилами частини 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років за вчинення нового адміністративного правопорушення невідбуту частину стягнення за постановою Народицького районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року, що становить 13 років 2 місяці 18 днів, визначивши ОСОБА_1 загальний строк адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 23 роки 2 місяці 18 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, рахунок №UA0026001, банк отримувача Казначейство України, ).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області особою, щодо якої її винесено, її законним представником, потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду підлягає зверненню до примусового виконання протягом 3 місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом й з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: