Справа № 206/4729/24
Провадження № 3/206/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кушнірчука Р.О., при секретареві Приступко С.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

адвоката Гончарова М.С.,

прокурора Геник Л.С.,

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2024 року о 17 годині 43 хвилин, ОСОБА_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Листопадна, буд. 11, керував транспортним засобом Honda DIO, без номерного знаку, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. У встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та від проходження огляду в медичному закладі КП «ОМПЦЗ» ДОР, чим порушив п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Гончаров М.С. в судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях. Адвокатом Гончаровим М.С. також було подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені його права і обов`язки, до протоколу про адміністративне правопорушення не внесено відомостей про те чи притягався він упродовж року до адміністративної відповідальності, а також взагалі незрозуміло, як працівники поліції виявили порушення в діях ОСОБА_1 , які стали підставою для зупинки транспортного засобу. До матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції, який не може розглядатися як беззаперечний доказ винуватості ОСОБА_1 , а також в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке було складено 24 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 , проте цей документ як додаток у протоколі не вказано. Крім того, працівники поліції запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не дочекались його однозначної відповіді з цього питання та самостійно дійшли висновку про його відмову від проходження огляду та склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, долучений до матеріалів справи відеозапис з місця події не є безперервним, а час початку відеофіксації 17 година 46 хвилин, тоді як у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував о 17 годині 43 хвилин, але на самому відеозаписі взагалі не зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, не міститься відомостей про ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом складеного протоколу. Адвокат Гончаров М.С. вважає, що склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 і який вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП про адміністративне правопорушення та п. 2.9 ПДР, а тому відповідальність водія за діяння, зазначене у протоколі виключається.

Від самого ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він вказує на те, що того дня, він познайомився з місцевим мешканцем, який мав їхати на моторолері до міста Дніпра, але чий був моторолер, він в нього не запитував. Він вирішив скористатись цією нагодою та під`їхати ближче до міста Дніпра, на що чоловік погодився і вони поїхали разом. Коли вони приїхали на АЗС, поруч мав зупинитись маршрутний автобус, тому він став виглядати його, а той чоловік попередив, що швидко сходить на АЗС та купить цигарок та попросив його зачекати біля моторолера, а він сподівався, що той швидко повернеться. В цей час під`їхали працівники поліції та почали ставити питання щодо документів, але документи були у власника. Поліцейські почали казати, що на їх погляд він є нетверезим та є водієм цього моторолеру і щоб він пройшов тест на Драгер або відмовився, на що він промовчав, бо згадав про дружину, яка нещодавно померла та йому було байдуже в той момент, що вони говорять та запитують. Документи поліцейські склали на нього та поїхали, а коли власник моторолеру повернувся, то їх вже не було.

Прокурор Геник Л.С. в судовому засіданні звернула увагу на те, що на дослідженому в судовому засіданні відеозаписі з місця події не зафіксовано того, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції заперечує ту обставину, що він керував транспортним засобом. Також подала клопотання про долучення до матеріалів справи копій рішень суду, якими ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінальних та адміністративних правопорушень.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника та прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналогічні норма наведена також п. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Згідно із п. 3 розділу Х Інструкції, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Вказана норма також закріплена у п. 4 розділу Х Інструкції та абз. 2 п. 3 Порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма також закріплена у п. 6 Порядку.

Згідно із п. 6 Інструкції та п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, судом досліджено доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення DVD-R диск з написом «HP 16x 4.7 GB Data 120 min Video» на якому міститься відеозапис з місця події, записаний на нагрудну відеокамеру № 470429.

Відеозапис розпочинається 24 серпня 2024 року о 17 годині 46 хвилин 37 секунд в той час коли один з працівників поліції представляється ОСОБА_1 , який в свою чергу сидить біля транспортного засобу Honda DIO, який припарковано вздовж проїжджої частини. Працівник поліції одразу повідомляє причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме його зупинено у зв`язку із тим, що він їхав без шолому та виляв по дорозі, на що останній відповідає: «бачив, що позаду машина об`їжджає я в бік від`їжджаю, я просто їду до дружини в лікарню на Ігрень». Після цього працівник поліції запитує у ОСОБА_1 про те, чи вживав він алкоголь, на що той в свою чергу нічого не відповідає.

На вказаному відео також зафіксовано:

1)о 17:50:32 (0:03:57 від початку відеозапису) працівник поліції повторно питає у ОСОБА_1 про те, чи вживав він сьогодні алкогольні напої, на що той прямо не відповідає, а натомість каже: «давайте поговоримо»;

2)о 17:50:50 (0:04:13) ОСОБА_1 повідомляє, що чудово чує працівників поліції;

3)о 17:54:52 (0:08:14) працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, або в медичному закладі, однак з поведінки останнього та змісту спілкування між ним та працівниками поліції, є зрозумілим, що він відмовляється (0:08:42);

4)о 17:55:27 (0:08:50) працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що в нього є явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю;

5)о 17:57:26 (0:10:48) працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом не маючи при собі водійського посвідчення та роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Досліджений відеозапис є таким, що містить відомості, які в повній мірі відображають дійсний розвиток події, які відбувались після зупинення транспортного засобу Honda DIO під керуванням ОСОБА_1 , а також містить достатні відомості, які виключають будь-які розумні сумніви щодо того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, на що в першу чергу вказує те, що він сам на відеозапису жодного разу не заперечував вказаної обставини, не повідомляв працівникам поліції про будь якого іншого водія, а натомість на 17 год. 47 хв. (відеозапису) повідомив, що їхав до дружини в лікарню на Ігрень, бо їй погано, таким чином самостійно пояснивши щодо його руху по проїжджій частині та здійснення ним маневрів на цьому транспортному засобі. На неодноразові запитання працівників поліції з приводу того, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої останній або ігнорував питання, або відповідав не по суті, а на пряму пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поведінка ОСОБА_1 та зміст спілкування між ним та працівниками поліції, переконує суд у тому, що він відмовляється.

Викладене у своїй сукупності спростовує доводи сторони захисту та самого ОСОБА_1 про те, що останній взагалі не керував транспортним засобом за умови того, що ОСОБА_1 не повідомляє на відеозапису про будь яку особу, яка керувала транспортним засобом та у своїх письмових поясненнях дані про цю особу також не вказує, а питання про її виклик в судове засіданні перед судом не ставив.

Згідно із п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція про порядок виявлення ознак сп`яніння), ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, є запах алкоголю з порожнини рота , порушення координації рухів .

Саме такі ознаки алкогольного сп`яніння зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №117144 від 24 серпня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються відеозаписом з місця події.

При цьому, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що рапорт інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Радченка О.О. не є об`єктивним доказом у справі.

Верховний Суд у своїй постанові по справі № 489/4827/16-а (провадження К/9901/33507/18) від 15 квітня 2020 року звернув увагу на те, що свідчення позивача, який діяв як службова особа інспектор патрульної поліції, не можуть вважатися об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Та обставина, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 24 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 , який не вказано як додаток у протоколі про адміністративне правопорушення не є порушенням оформленням матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а натомість суд зважає на те, що направлення необхідне виключно у разі згоди водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а не у разі його відмови від проходження такого огляду, через що останній не є в повній мірі доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

Проте, суд приймає як доказ частину відомостей відображених у такому направленні, зокрема про те, що в результаті огляду проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Так, поліцейськими повідомлена ОСОБА_1 правомірна підстава здійснення зупинки його транспортного засобу, зокрема те, що він їхав без шолому, що в свою чергу є порушенням ПДР.

Згідно із ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

На переконання суду вказана вимога працівниками поліції виконана в повному обсязі, що підтверджується відеозаписом з місця події, де працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді ним іншої адміністративної справи, тобто безпосередньо перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому до доводів сторони захисту в цій частині суд ставиться критично.

Доводи сторони захисту про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не внесено відомостей про те чи притягався упродовж року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є неспроможними, оскільки даний протокол про адміністративне правопорушення у виді стрічки складено за формою закріпленою у Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (додаток 1).

При цьому, у п. 1 розділу ІІ Інструкції зазначено, що за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Так, вказана форма не передбачає внесення у протокол відомостей про те чи притягалась особа до адміністративної відповідальності, натомість внесення таких відомостей у протокол висуваються Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка не застосовується до матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відомості про те, чи притягалась особа упродовж року до відповідальності за вчинення будь-якого адміністративного чи кримінального правопорушення не має значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, окрім як з метою визначення належної кваліфікації такого правопорушення, оскільки при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини особи, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність абз. 2 ст. 33 КУпАП.

Пунктом 4 розділу VII Інструкції передбачено, що поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Відсутність такої довідки вказує на те, що у складі даного правопорушення відсутня ознака повторності, яка в свою чергу не характерна для ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутність відомостей про те чи притягався ОСОБА_1 упродовж останнього року до адміністративної відповідальності не є порушенням.

Доводи сторони захисту про те, що є незрозумілим, як працівники поліції виявили стан сп`яніння ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу також є неспроможними, оскільки, як зазначалось вище та встановлено судом, транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено через порушення ПДР, а саме те, що він їхав без шолому, в той час, як ознаки сп`яніння в останнього виявлені працівниками поліції вже під час спілкування з ним.

Суд критично ставиться до доводів сторони захисту про те, що відеозапис не є безперервним, оскільки останній триває 35 хвилин 27 секунд та починається о 17 годині 46 хвилин 37 секунд, закінчується о 18 годині 22 хвилин 04 секунд, тобто є безперервним.

Та обставина, що відеозапис розпочинається о 17 годині 46 хвилин, в той час, як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував о 17 годині 43 хвилин не є порушенням, а лише вказує на те, що спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 розпочалось майже одразу після встановлення того факту, що останній керував транспортним засобом та працівниками поліції були виявлені підстави для його зупинення.

До доводів сторони захисту про те, що на відеозаписі не міститься відомостей про те, що ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом складеного протоколу та залишено йому його копію суд ставиться критично, оскільки вказані відомості підтверджуються особистим підписом самого ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові по справі №120/12494/23 (провадження К/990/16915/24) від 02 жовтня 2024 року дійшов висновку про те, що формальні недоліки фіксації правопорушення, за загальним правилом, не можуть бути підставою для скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень та звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу (п. 85).

Таким чином, суд вважає, що будь-які формальні недоліки фіксації правопорушення також не можуть бути підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виклад обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення чітко відповідає кваліфікуючій ознаці адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає, зокрема у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання сторони захисту на не відповідність викладених у протоколі обставин порушення передбаченого п. 2.9 (а) ПДР, який передбачає те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, судом не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_1 допущено порушення п. 2.5 ПДР, про що відображено і в суті адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі ЕПР1 №117144 від 24 серпня 2024 року.

Інші доводи сторони захисту суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення з формальних міркувань і не спростовують винуватість останнього.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Згідно абз. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому суд не враховує надані стороною захисту характеризуючі матеріали ОСОБА_1 , а також відомості надані прокурором про те, що останній раніше притягався до відповідальності за вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень.

З урахуванням обставин справи, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-35, 130, 221, 245, 266, 276-280, 283-287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кушнірчук