Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року м. Рівне

Справа № 557/1135/24

Провадження № 33/4815/104/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Рудика В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рудика В.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосовано щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З матеріалів справи слідує, що 16 червня 2024 року о 04 годині 17 хвилин на автодорозі М-06 «Київ-Чоп», 306 км., Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №0246» та у медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Рудик В.Р. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Доводить, що жодних ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, що підтверджується фіксацією розмови працівників поліції та ОСОБА_1 , яка веде себе нормально. Зазначає, що вимога пройти обстеження на предмет алкогольного сп`яніння є провокацією поліції, а їхати на обстеження у медичний заклад ОСОБА_1 відмовилась, оскільки поспішала на ринок, щоб зайняти місце, потрібне для заробітку грошей та утримання сім`ї.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Рудика В.Р. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Статтею 130 КУпАП, зокрема, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею у відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 16.06.2024 року, згідно якого огляд на визначення стану сп`яніння не проводився (а.с.3), направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого огляд на визначення стану сп`яніння також не проводився (а.с.4), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні належними доказами, що свідчить про обґрунтованість її притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, з відеозапису працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 підтвердила факт вживання алкогольних напоїв звечора, а саме пива (04 хв. 50 сек.), що спростовує доводи, наведені в апеляційній скарзі. Крім того, їй було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці події, так і у медичному закладі (07 хв.10 сек.), на що остання відмовилася, тому такі її дії вірно оцінені місцевим судом, як порушення п.2.5 ПДР.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Крім того, доводи захисника про здійснення провокації працівниками поліції щодо ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно останньої та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів її вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Не додано жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) і до апеляційної скарги.

Всі інші апеляційні доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в сукупності вищенаведені докази є належними та допустимими по даній справі та які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України за діяння, які мали місце 16.06.2024 року, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, тому його слід залишити без зміни.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Рудику В.Р. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу її захисника Рудика В.Р. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович