Провадження № 3/470/3/25
Справа № 470/1046/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року с-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Саченка А.П., потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретаря Обуховської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції Миколаївської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Чонгар Генічеського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого агрономом в фермерському господарстві, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАД № 148390 від 21 листопада 2024 року, 22 жовтня 2024 року о 12 годині 30 хвилин в приміщенні селищної ради на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин агропромислового комплексу, охорони природного середовища, громадянин ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство відносно депутатів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а саме висловлювався образливими та нецензурними словами на їх адресу, чим порушив громадський порядок та спокій останніх.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та у відповідності до ст.63 Конституції України надавити пояснення відмовився.

Дослідивши докази у справі, суддя доходить наступного.

За вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до приписів ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 62 Конституції України регламентує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 , який є депутатом Березнегуватської селищної ради, постійно грубо та нецензурно їх ображає на сесії селищної ради та на засіданнях постійних комісій. Так 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , спочатку на засіданні постійної комісії, а потім і на сесії селищної ради ображав їх нецензурною лайкою та грубо висловлювався на їх адресу.

Аналогічне зазначили потерпілі в своїх заявах від 22 жовтня 2024 року, адресованих на ім`я начальника відділу поліції №2 Баштанського РВП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та в письмових поясненнях від 22 жовтня 2024 року (а.с.5-10).

Однак з пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 01 листопада 2024 року, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається, що ОСОБА_1 ображав потерпілих нецензурною лайкою на засіданні постійної комісії Березнегуватської селищної ради, яке відбулося 22 жовтня 2024 року (а.с.11-13).

Не вбачається також зазначене і з відеозапису засідання сесії Березнегуватської селищної ради від 22 жовтня 2024 року. З вказано відеозапису вбачається лише сварка, яка виникла між депутатами селищної ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу вирішення земельних питань ради (а.с.19).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі "Аллене де Рібемон проти Франції" від 10.02.95 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім того, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість зі змісту протоколу серії ВАД № 148390 від 21 листопада 2024 року та доказів, долучених до нього вбачається, що адміністративне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 було вчинено 22 жовтня 2024 року, але сам протокол працівниками поліції складено 21 листопада 2024 року, тобто майже через місяць після фактичного вчинення правопорушення, що суперечить вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяС. А. Луста