Справа № 595/2042/24
Провадження № 3/595/39/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2(м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2024 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 порушив п. п. 2, 3 термінового заборонного припису серії АА № 331434 від 24 грудня 2024 року, а саме заборону на вхід та перебування в місці перебування постраждалої особи та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на 10 днів з 00:15 24 грудня 2024 року по 00:15 03 січня 2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 07 січня 2025 року, не з`явився, про час та дату судового засідання був належним чином повідомленим.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №981611 від 24 грудня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений, про те, що розгляд матеріалів стосовно нього відбудеться 07 січня 2025 року о 10 год. 00 хв. у Бучацькому районному суді, що підтверджує факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність вказаного провадження. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 173-8 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно пункту 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, доведена наступними доказами, що містяться у матеріалах адміністративної справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 981611 від 24 грудня 2024 року;

- рапортом старшого інспектора чергового ВП № 2 (м. Бучач) Корчинського В.К. від 24 грудня 2024 року;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 331434 від 24 грудня 2024 року, яким ОСОБА_1 заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24 грудня 2024 року;

- письмовими поясненняями ОСОБА_1 від 24 грудня 2024 року;

За даних обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, які виразились у невиконанні термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2ст. 173-8 КУпАП, за якою кваліфіковано його дії, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у виді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 33, 40-1, 173-8 ч. 2, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винеення постанови.

Суддя Л. І. Созанська