Справа № 365/18/25
Номер провадження: 3/365/40/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" січня 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працездатного, який не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101560 від 18.12.2024, складеного поліцейським РПП СПД №2 ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, старшим сержантом поліції Старосійським О.В., зазначено, що 18 грудня 2024 року приблизно о 21 год. 30 хв. за місцем спільного в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні 09.01.2025 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 пояснив, що 18 грудня 2024 року увечері прийшов додому. Матері ОСОБА_2 та молодшого брата Назара вдома не було. В будинку було брудно та не було продуктів харчування. Так як у нього була поломана рука він не міг приготувати собі їсти. Коли зателефонував матері, з`ясувалось, що вона була зі своїми подругами. Брат, якому 12 років, був з нею. Він сказав матері, щоб та привела додому брата, а сама хай йде гуляти далі. Мати прийшла додому з подругами, та вони продовжили випивати спиртні напої вже у них вдома. Він попросив маминих подруг, щоб вони розходились. На фоні цих подій у них з матір`ю виник конфлікт, в ході якого вони з нею ображали один одного нецензурними словами, мати била його, розсікла йому брову. Він її лише відштовхнув ліктем і вона впала. Свою вину він не визнає. Єдиним свідком подій був його малолітній брат ОСОБА_4 , у зв`язку з чим клопотав про виклик ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання.

Суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 та оголосив перерву до 10 год. 00 хв. 10.01.2025.

В судовому засіданні 10.01.2025 потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вони з подругами після роботи відпочивали в ОСОБА_6 , вживали алкогольні напої. З нею був молодший син ОСОБА_4 . Подзвонив її син ОСОБА_1 та з нецензурними словами почав вимагати, щоб вона негайно привела ОСОБА_4 додому. Вони прийшли додому. Ще якийсь час у них були її подруги. Після того, як вони пішли, у них з ОСОБА_7 виник конфлікт, вони кричали, обзивали один одного та бились. Вона почувалась приниженою. Вона була ОСОБА_8 син ОСОБА_4 був спочатку у кімнаті, а тому не все, що відбулось бачив. Додатково зазначила, що свою вину у тому, що сталось вона теж визнає. Відносно неї за фактом цих подій також був складений протокол про адміністративне правопорушення. Суд справу вже розглянув та вона сплатила штраф.

У судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12 повних років), у присутності матері ОСОБА_2 , бабусі ОСОБА_9 та представника служби у справа дітей та сім`ї Згурівської селищної ради пояснив, що він після школи пішов до матері ОСОБА_2 , яка випивала з подругами у ОСОБА_6 . Його батько поїхав у м. Київ, а вдома нікого не було. Увечері подзвонив його брат ОСОБА_1 та сказав, щоб матір відвела його додому. Він теж просився додому, бо було пізно і йому не подобалось те, що мама з подругами вживали алкогольні напої. Він, мама та її подруги пішли додому, де останні продовжили пити. ОСОБА_1 попросив маминих подруг піти. Вони почали його ображати. Потім прийшла сестра і її теж ображали. Йому і брату дуже не сподобалось, що мама стала на бік подруг, а не своїх дітей. Після того, як пішли подруги мами, він почув як його брат ОСОБА_1 свариться з мамою, та звуки бійки. Коли вийшов, побачив як ОСОБА_7 відштовхнув матір ліктем і мама впала та вдарилась об стіл. Бити її брат сильно не міг, бо в нього була зламана права рука, але відштовхував ногою. Брат і мама сильно сварились та ображали один одного нецензурними словами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України 3733-IX, яким положення ст. 173-2 КУпАП викладені у новій редакції та посилюють відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Відповідно до правил ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на положення ч. 2 ст. 8 КУпАП, які визначають чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення, враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинене 18.12.2024 року, в даному випадку до застосування підлягають положення ст. 173-2 КУпАП в редакції Закону України від 1 липня 2021 року № 1604-IX, яка діяла на час вчинення правопорушення, а саме:

Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується, зокрема, на таких засадах: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих, дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується поясненнями усними поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , малолітнього свідка ОСОБА_5 , а також дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101560 від 18.12.2024 (а.с. 1); копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 520332 від 18.12.2024 строком на 3 доби (а.с. 2); копією письмових пояснень ОСОБА_1 , де, зокрема, зазначено, що 18.12.2024 у нього з мамою ОСОБА_2 виник конфлікт, після чого вона вдарила його рукою по обличчю та розсікла брову та він почав її ображати нецензурними словами (а.с. 4); копією письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , де зазначено, зокрема, що після того як її подруги поїхали додому, ОСОБА_7 почав конфліктувати, кидатися в бійку та вдарив її, після чого вона вдарила його та вони почали виражатися нецензурними словами (а.с. 5); копією постанови Згурівського району Київської області від 25.09.2024 у справі № 365/721/24, яка набрала законної сили 06.10.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та довідкою про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності (а.с. 6-9, а.с. 10).

В судовому засіданні було встановлено, що правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП було вчинене ОСОБА_1 , який винен в його вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності. Під час складання протоколу речі не вилучались. Майнова шкода не заподіяна.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції чинній на дату вчинення правопорушення) у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Т.М. Солдатова