БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/42/25
Справа № 356/26/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 203714 від 24.12.2024, ОСОБА_1 о 00 годині 04 хвилин 24.12.2024 в м. Березань, по вул. Героїв Небесної Сотні, 33, керувала автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Березанській міській лікарні відмовилася на відеозапис нагрудної бодікамер.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена судом належним чином у відповідності з вимогами ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.14).

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності ОСОБА_1 , в порядку ст. 256 КУпАП їй роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд її справи судом; зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлена під підпис, копію протоколу отримала та засвідчила правильність внесених про неї даних, про що в протоколі міститься відповідна відмітка (а.с.1).

Таким чином, ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, було достеменно відомо про складання та направлення протоколу відносно неї до суду, судом вжито всіх належних заходів для повідомлення останньої про час та місце розгляду справи, а також вона мала змогу ознайомитись з інформацією про стан розгляду справи на офіційній сторінці вебсайту судової влади України за посиланням: https://be.ko.court.gov.ua/sud1002/, що знаходиться у вільному доступі, разом з тим, ОСОБА_1 в судове засідання не розгляд справи не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надала.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06.09.2007 у справі «Цихановський проти України» (заява №3572/03) національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

У справі «Антоненков проти України» Суд наголосив, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника («Антоненков та інші проти України», заява № 14183/02, § 41, «N.B. проти України», 3 квітня 2008 року, §40).

Розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказане, те, що ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Згідно з п.п. 1.3, 1.9 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП України під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відмова від проходження відповідного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вказане, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що повністю узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 203714 від 24.12.2024 (а.с.1), рапортом поліцейського з РПП СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області Солов`яна В., у відповідності до якого під час несення служби у складі автопатруля «ТУШ-300» по вул. Героїв Небесної Сотні, 33, було зупинено автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 ; в ході перевірки документів у водія виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку в найближчому медичному закладі водій відмовилася, після чого на неї було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.10).

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 15.2024 (справа № 355/1182/24), що набрала законної сили 26.10.2024, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні 22.04.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.7).

В порядку ст. 265-1 КУпАП посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, 24.12.2024 поліцейським СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області Солов`яном В. С. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 203735 від 24.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без права керування, тобто будучи позбавленою права керування (а.с.2).

В порядку ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 була відсторонена від керування транспортним засобом, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.9).

Крім того, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується також долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, на яких об`єктивно зафіксовано, як ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовилася, при цьому вимога працівника поліції щодо проходження огляду була озвучена декілька разів та була зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 - чіткою, однозначною та такою, що не викликає сумнівів (відрізок часу 00:22-00:30, 02:05-02:16 файлу «2024_1224_000648_0000000_000000_0033», відрізок часу 03:51-04:04 файлу «2024_1224_001149_0000000_000000_0034» ) (а.с.11).

Окрім того, працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 суть вчиненого правопорушення та повідомлено, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП (відрізок часу 02:05-02:16 файлу «2024_1224_000648_0000000_000000_0033», відрізок часу 01:34-01:55 файлу «2024_1224_001149_0000000_000000_0034»).

Вся подія зафіксована технічними засобами відеозапису, що є достатніми для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а зафіксовані на них події мають чітку і логічну послідовність, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, і у суду відсутні сумніви у їх достовірності.

Зазначені вище відеозаписи є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази отримано уповноваженою посадовою особою у відповідності до положень частини 2 статті 266 КУпАП, що передбачає застосування поліцейським технічних засобів відеозапису під час проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Дії працівників поліції в даній ситуації є такими, що відповідають вимогам Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та вчинені в межах покладених на них повноважень.

Під час з`ясування обставин адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтвердила, що керувала транспортним засобом, та пояснила, що регулярно вживає препарат налбуфін (відрізок часу 00:02-00:07 файлу «2024_1224_000648_0000000_000000_0033»).

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду, були повідомлені ОСОБА_1 поліцейським та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно відмітки у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від надання пояснень відмовилась.

Дії працівників поліції при цьому ОСОБА_1 від не оспорювала, з будь-якими заявами чи клопотаннями не зверталася.

Доводи ОСОБА_1 про вживання препарату налбуфіну не спростовує висновків щодо винуватості особи, оскільки згідно інструкції для медичного застосування препарату налбуфіну, що міститься у відкритих джерелах в мережі Інтернет, даний препарат відноситься до групи опіоїдів, похідних морфінану та містить застереження щодо не керування транспортними засобами у період лікування.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від способу вживання речовин, що викликають стан сп`яніння.

Стан, в якому перебувала ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, при цьому законом не передбачені, виняткові обставини або особливі способи вживання наркотичних або лікарських засобів, при яких дозволено керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не спростовує.

Отже, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та в сукупності підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії» суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню дорожньо-транспортним пригодам, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена поза розумним сумнівом, в її діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко