Справа № 157/144/24
Провадження №3/157/6/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В., поліцейського ОСОБА_1 , адвоката Кота С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 14 січня 2024 року о 02 год 35 хв у м. Камені-Каширському керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Поліцейський ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та пояснив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 під час здійснення ним (поліцейським) чергування був шляхом ввімкнення на службовому автомобілі поліції проблискових маяків і звукового сигналу зупинений у зв`язку з підозрілими номерними знаками (не місцевими) та комендантською годиною на підставі пунктів 3, 11 Закону України «Про Національну поліцію». Водій ОСОБА_2 зупинився не відразу. Спочатку автомобіль був помічений на АЗС «ВОГ», транспортний засіб не рухався, а згодом розпочав рух, їхав по вул. Ватутіна у м. Камені-Каширському, проїхав повз службовий автомобіль поліції, і після цього були ввімкненні проблискові маяки та звуковий сигнал службового автомобіля, однак водій не зупинявся, проїхав близько 2 км, та був зупинений шляхом блокування біля АЗС «Нафта». Під час спілкування з ОСОБА_2 він виявив в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, та водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеприладу. В результаті огляду було встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, з результатом огляду останній погодився.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом неодноразово, у тому числі по місцю роботи у ІНФОРМАЦІЯ_2 та через захисника.

ОСОБА_2 , будучи обізнаним про перебування у провадженні суду щодо нього справи, що підтверджується зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, згідно з яким розгляд справи відбудеться у Камінь-Каширському районному суді Волинської області, та будучи належним чином неодноразово проінформованим судом про час, дату та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання і не надав суду доказів, які об`єктивно унеможливлюють його участь у розгляді справи.

Посилання адвоката Кота С.І. на неможливість участі ОСОБА_2 у розгляді справи, у зв`язку з перебуванням останнього у відрядженні за межами Камінь-Каширського району в силу перебування на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підтвердженні жодними доказами.

З огляду на вищезазначене та беручи до уваги, що захист інтересів ОСОБА_2 у судовому засідання здійснює адвокат Кот С.І., суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 .

Адвокат Кот С.І. у судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та в обґрунтування клопотання зазначив, що у матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази вини водія ОСОБА_2 , всі докази були здобуті з порушенням чинного законодавства, відомчих інструкцій, а також з порушенням конституційних прав і свобод, у тому числі права на захист. У справі немає документального підтвердження правомірності зупинки автомобіля, які перелічені у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Це вказує про неправомірність й безпідставність зупинки поліцейським водія, що суперечить Закону України «Про дорожній рух» й ПДР, і є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними за правовим принципом «доктрина плодів отруєного дерева». Доказ є недопустимим в суді, якщо він був отриманий незаконним шляхом. У постанові Великої Палати Вс від 13.11.2019 (справа № 1-07/07) зазначено, що відповідно до сформованої практики ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева», якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом. При процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права водія на правовий захист і ставить під сумнів висновок про доведеність вини правопорушника, що свідчить про істотне порушення права ОСОБА_2 на захист при складанні протоколу. Зазначене істотне порушення права водія на захист дає підставу для визнання всіх здобутих працівниками поліції у справі даних і документів недопустимими доказами в силу правового принципу «плодів отруєного дерева». Таку правову позицію застосував Івано-Франківський апеляційний суд у справі № 344/8791/22 від 13 вересня 2022 року. Тому, враховуючи практику ЄСПЛ, Верховного Суду та загальні принципи судочинства, верховенство права, констатує істотні порушення при зупинці транспортного засобу та оформленні протоколу, що є підставою для скасування постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів, що додані до протоколу про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, та на вимогу поліцейського після виявлених і повідомлених йому ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, погодився пройти огляд не у найближчому лікувальному закладі Камінь-Каширській ЦРЛ, про що йому поліцейській повідомляв, а на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеприладу. ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу, результат огляду склав 2,09 проміле, та ОСОБА_2 проти такого результату огляду не заперечив.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів та результатом тестування на алкоголь, у водія ОСОБА_2 поліцейським було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спецприладу «Drager Аlcotest 6820-0015», тест № 178, результат огляду склав 2,09 проміле.

Згідно з довідкою перевірки на повторність від 14 січня 2024 року за підписом поліцейського Філюка О., протягом року до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України не притягувався.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17 березня 2023 року.

Таким чином, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, доведена, а тому до нього належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Правові підстави для закриття справи у зв`язку з відсутністю складу вищезазначеного адміністративного правопорушення, про що просив адвокат Кот С.І., відсутні.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка поліцейський ОСОБА_3 , пояснив, що ході здійснення патрулювання вулицями міста Каменя-Каширського у день, коли був зупинений ОСОБА_2 , йому особа, яка назватися не захотіла, особисто повідомила в усній формі, що водій автомобіля марки «ВАЗ 21099» керує у стані алкогольного сп`яніння, а оскільки згідно з наказом МВС № 100 поліцейські зобов`язані реагувати на будь-які заяви і повідомлення про правопорушення, то це і послужило підставою для зупинки транспортного засоби, яким, як згодом виявилося, керував ОСОБА_2 . Крім того, підставою для зупинки автомобіля під керування ОСОБА_2 було і те, що останній рухався транспортним засобом у комендантську годину.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Відповідно до наказів Волинської обласної військової адміністрації № 1 від 24 лютого 2022 року, № 197 від 24 травня 2022 року, № 391 від 28 вересня 2022 року на території Волинської області запроваджено з 24 лютого 2022 року комендантську годину з 00:00 год до 05:00 год, що діє до окремого наказу, заборонено перебування в цей період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

З урахуванням зазначеного, суд вважає безпідставними доводи адвоката Кота С.І. про незаконність причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , який рухався транспортним засобом у комендантську годину.

Крім того, безпідставними є доводи адвоката Кота С.І. про порушення права ОСОБА_2 на захист під час проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння був проведений за згодою останнього на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, та під час проведення цього огляду поліцейським відповідно до ст. 266 КпАП України було застосовано технічні засоби відеозапису. Згідно з відеозаписом підставою для проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння стало виявлення в останнього поліцейським ознак алкогольного сп`яніння, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота, та ОСОБА_2 проти результату огляду, який був проведений поліцейським на місці зупинки із застосуванням спеціального засобу і склав 2,09 проміле, не заперечив.

Під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України ОСОБА_2 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституцією України, ст. 268 КпАП України, і останній будь-яких клопотань не заявляв.

Посилання адвоката Кота С.І. на безпідставне притягнення ОСОБА_2 поліцейським до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ст. 125 КпАП України не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та не є підставою для закриття провадження у цій справі.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 , який керував автомобілем, було зупинено поліцейським не у зв`язку з порушенням ПДР, а на підставі п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», тобто через недотримання рішення уповноваженого органу державної влади про заборону руху у комендантську годину.

Крім того, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. Незгода водія із причинами зупинки або необізнаність останнього про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи адвоката Кота С.І. не свідчать про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 , винуватість якого у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується вищезазначеними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, до адміністративної відповідальності.

Під час судового розгляду справи не було встановлено таких обставин, які б свідчили про порушення прав водія ОСОБА_2 або ж про обмеження його у можливості їх ефективного використання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 у дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_2 штрафу протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_2 стягнути подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата складення повного тексту постанови 03 січня 2025 року.

Суддя: О.В. Антонюк