Справа № 390/2097/24
Провадження № 3/390/941/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2025 р.Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., при секретарі Петренко В.Р., за участі ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванівка Кіровоградського району, громадянин України, не працює, одружений, має на утриманні малолітнього сина, є учасником бойових дій, має інвалідність ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

О 17 год. 50 хв. 12 вересня 2024 року на автодорозі М-13 (Кропивницький-Платонове, 2 км) ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, пояснив, що насправді у той день він випив пляшку безалкогольного пива. Посвідчення водія він не отримував, але йому необхідно було відвезти документи у лікарню у м. Кропивницький. Працівники поліції не запропонували йому пройти тест на сп`яніння у наркодиспансері. Тому просив закрити справу щодо нього.

Судом досліджені наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №540720 від 12.09.2024, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; розписка ОСОБА_1 , в якій останній, зокрема, зазначив, що він вживав 1 пляшку пива; направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; довідки Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, в якій зазначено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягувався та не отримував посвідчення водія; відеозапис нагрудної камери працівника поліції, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працівники поліції повідомляють, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та пропонують пройти тест на сп`яніння.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлорна та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Допитавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Показання ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, з якого видно, що ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти тест на стан сп`яніння, проте останній відмовився.

Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діяннями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

В Постанові пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, то суд не застосовує додаткове стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 33, ст. 130 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути із ОСОБА_1 користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп..

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О.Квітка