Провадження №3/932/5075/24
ПОСТАНОВА

іменем України

15.01.2025 місто Дніпро

Суддя Бабушкінського суду м. Дніпропетровська Салькова Віра Сергіївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу реагування патрульної поліції Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 126 КпАП України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.11.2024 серії АДД №297200 14.11.2024 о 18-27 біля будинку №163 по пр-ту Богдана Хмельницького в м. Дніпрі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 330210, д/н НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом. Порушення вчинене повторно протягом року. Своїми діями, на думку поліцейського, він порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КпАП України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився з невідомої причини, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань будь-якого змісту від нього не надходило.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суддя враховує, що відповідно до положень діючого законодавства, які узгоджуються зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, кожна сторона, яка задіяна у справі, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також відповідно до вимог ст.129 Конституції України та ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатися про час та місце розгляду справи.

За змістом ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КпАП України» суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КпАП України» суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з ч.5 ст.126 КпАП України відповідальність за цією частиною статті настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Повторність для кваліфікації дій особи має бути підтверджена відповідною постановою, яка набрала законної сили, яка в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей, чи був ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами або не мав такого, так само й того, що він повторно протягом року вчинив інкриміноване йому правопорушення, щоб його дії могли бути кваліфіковані за ч.5 ст.126 КпАП України. Письмові пояснення самого ОСОБА_1 самі по собі не можуть бути єдиним доказом у цій справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушення права на захист, рівність сторін процесу.

При цьому за змістом ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого, зазначене, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З урахуванням вищевикладеного вважаю недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,247,251,279,280,283-285 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя: В.С. Салькова