Справа № 445/429/24
провадження № 3/445/791/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2025року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Формулювання правопорушення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_1 20.02.2024, о 21 год. 25 хв. в см. Золочів, вул. Базарна, керував транспортним засобом Chevrolet Epica, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Стаття (частина статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правова позиція сторони захисту.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, оскільки не довіряв його результатам.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сеньків О.Я. в судовому засіданні заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складений саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, окрім цього, направлення на огляд водія від 20.02.2024 видане на прізвище ОСОБА_2 , що унеможливлювало б ним проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. У зв`язку із вищевказаним просив закрити провадження у вказаній справі.

Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи адвоката Сеньківа О.Я., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Так, вина ОСОБА_1 повністю та об`єктивно стверджується дослідженими судом належними, достовірними та достатніми доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 652273, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (із якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився та наявний підпис особи», дослідженим в судовому засіданні компакт-диском із відеоматеріалами підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, рапортом працівника поліції та постановою серії ГНА № 1485844 від 20.02.2024.

Спростування доводів сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП.

Щодо доводів адвоката Сеньківа О.Я. слід вказати, що усі матеріали вказаного адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 складені за ч. 1 ст. 130 КУпАП (супровіднйи лист, протокол, рапорт). Також із направлення на огляд водія транспортного засобу від 20.02.2024 вбачається, що такий виданий дійсно на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак його ім`я та по батькові, дата народження, серія та нормер паспорта, серія та номер протоколу повністю збігаються із відомостями вказаними у протоколі серії ААД № 652273, та розцінюються технічною помилкою допущеною працівником поліції при складані даного направлення, однак дана обставина не може виправдовувати протиправні дії, більше того такі соціально чутливі, як керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Висновки суду.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчиненене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав для закриття провадження у справі чи направлення справи на доопрацювання не вбачаю, тому що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, повністю узгоджуться між собою, та які підтверджують вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому в задоволенні клопотання слід відмовитию.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід визнати винним у порушенні п. 2.5 ПДР України та відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ввавжаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно Закону України "Про судовий збір" із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ч.1 ст. 130, 221, 283, 284 КУпАП суддя ,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М. В. Бакаїм