Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Терлецького О.М., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і на підставі ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 08 листопада 2024 року о 15:00 в м. Луцьк по вул. Дубнівській, 40 ОСОБА_1 керував тз Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Крім того, 08 листопада 2024 року о 15:00 в м. Луцьк по пр-ту. Відродження, 13, ОСОБА_1 керував тз Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою не зреагував на її зміну, створив небезпеку та перешкоду для руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалась по тротуарі в результаті чого було пошкоджено верхній одяг, чим порушив вимоги п.1.5, 2.6 ПДР України.

Крім того, 08 листопада 2024 року о 15:00 в м. Луцьк по вул. Дубнівській, 40 ОСОБА_1 керував тз Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 скоївши ДТП, а саме наїзд на пішохода, який рухався по тротуару місце вказаної ДТП залишив, чим порушив вимоги п.2.10а ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що із відеозапису вбачається штучне створення доказів у рамках даної адміністративної справи. Зазначає, що із розмов поліцейських вбачається, що він не вчиняв наїзду на пішохода, а отже і відсутній факт залишення місця ДТП. Вказує на те, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на нього був здійснений фізичний вплив з боку іншого осіб на що поліція жодним чином не зреагувала. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, потерпілу ОСОБА_2 , яка заперечувала проти апеляційної скарги і просила постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Згідно з диспозицією ст.122-4 адміністративна відповідальність передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило наїзд на пішохода, а також залишення місця ДТП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169005 від 08 листопада 2024 року (а.с.1,2), протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169056 від 08 листопада 2024 року (а.с.5,6), протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169064 від 08 листопада 2024 року (а.с.3,4), схемою місця ДТП від 08 листопада 2024 року (а.с.7), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 листопада 2024 року (а.с.9) рапортом (а.с.14), письмовими поясненнями свідків події від 08 листопада 2024 року, зокрема ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_2 (а.с.11-13), відеозаписом з місця ДТП (а.с.15), а також іншими матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що він не здійснював наїзд на пішохода, а отже не залишав місце ДТП, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Про долучення до матеріалів справи відеозапису вказано у протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, а також не заперечується і самим апелянтом, ОСОБА_1 08 листопада 2024 року о 15:00 в м. Луцьк по вул. Дубнівській, 40 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, згідно відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, як поліцейські затримали ОСОБА_1 , який намагався втекти з місця вчинення ДТП та доставили його до його автомобіля. В подальшому, на місці події перебували громадяни, які вказували на те, що автомобіль під керуванням саме ОСОБА_1 здійснив наїзд на жінок, які стояли біля зупинки громадського транспорту. Згодом, на пропозицію працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, при цьому будь якого тиску з боку працівників поліції не вчинялось (а.с.15).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 08 листопада 2024 року, в цей день 15:00 в м. Луцьк по вул. Дубнівській, 40 біля аптеки Волиньварм авто Skoda Fabia НОМЕР_1 здійснив наїзд на неї на пішохідній зоні. Після чого вийшовши з машини, намагався втікати з місця пригоди. Були рухи неадекватні, мова не чітка і на вигляд мав всі ознаки алкогольного сп`яніння. Є свідки пригоди, які намагалися його зупинити (а.с.13).

Будучи допитаною під час розгляду справи місцевим та апеляційним судами, потерпіла ОСОБА_2 вказала, що коли вона йшла по тротуару, то на неї наїв транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .. В результаті наїзду вона, отримавши таким чином тілесні ушкодження у вигляді забоїв пальця та ліктя. Також було пошкоджено одяг та сумку. Коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, то він накинувся на них із претензіями. Чому пішоходи ходять по дорозі. Після чого пішов з місця ДТП. Хлопці, які були на місці ДТП, почали доганяти ОСОБА_1 , а вона тим часом викликала поліцію та залишилась на місці ДТП Після оформлення всіх документів вона поїхала в травм пункт, де у неї було діагностовано тілесні ушкодження у вигляді забоїв пальця та ліктя. Після ДТП вона перебувала на лікарняному, а потім взяла відпустку, оскільки ще не могла працювати. З моменту ДТП ОСОБА_1 жодного разу не підходив до неї, не просив вибачення та не цікавився станом її здоров`я.

Також апеляційний суд звертає увагу, що апелянтом не надано доказів які б свідчили, що потерпіла надала свої пояснення під тиском зі сторони працівників поліції. Про тиск не зазначала і сама ОСОБА_2 будучи допитана у суді.

Таким чином, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та вищевказаних свідків повністю спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність наїзду на потерпілу ОСОБА_2 , і як наслідок відсутність ДТП.

Апеляційним судом пояснення ОСОБА_1 визнаються такими, які надані з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки зазначені пояснення не підтверджуються іншими об`єктивними даними.

Надані відеозаписи, а також пояснення ОСОБА_2 , відображають подію адміністративних правопорушень та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті до уваги місцевим судом.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він не здійснював наїзд на пішохода, а отже не залишав місце ДТП, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на нього був здійснений фізичний вплив з боку інших осіб на що поліція жодним чином не зреагувала, оскільки п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

Зі змісту оскаржуваної постанови судді вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку, а доводи викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, які ставляться йому в провину, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків місцевого суду.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2024 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов