Номер провадження 3/521/371/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Шевчук Н.О., за участю секретаря судового засідання Жекової А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Малиновськогорайонного суду міста Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській областіпро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України.

Згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення від 22.09.2024 року ЕПР1 №134386, 22.08.2024 року, о 07 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керував електросамокатом EWINGS, в м. Одесі, по вул. Інглезі, 14 А, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте з`явився його представник адвокат Брадарська Н.В. яка вказала про наявність підстав для закриття провадження у справі з мотивів, викладених письмово у запереченнях, які були надані суду 04.12.2024 року ( вх. 70953).

Так, в судовому засіданні, судом досліджено заперечення на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №134386, 22.09.2024 року відносно неповнолітнього ОСОБА_1 в яких зазначено, що 22.09.2024 року о 07 год. 50 хв. ОСОБА_1 зупинили поліцейські, не повідомили причину зупинки, перевірили документи та повідомили, що на їх думку ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Згодом повідомили, що в них немає технічної можливості перевірити на місці ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився. Після цього на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, в медичний заклад його супроводжено не було.

Підсумовуючи викладене, захисник зауважив, що поліцейськими патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу не було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; поліцейськими патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, але після його згоди, ОСОБА_1 не було супроводжено в заклад охорони здоров`я для подальшого огляду; відео з бодікамери одного патрульного не с повним та об`єктивним, оскільки у певний відрізок часу він встановив камеру в салоні службового автомобіля, після чого пішов до ОСОБА_1 та продовжив розмову, в якій як повідомив ОСОБА_1 , патрульний запевняв, що останньому немає сенсу їхати до закладу охорони здоров`я, оскільки результати огляду все одно покажуть, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , 11.09.2007 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України, суд приходить до такого.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею проводиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 звертається увага суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення захисника Бойчука І.С., переглянувши в судовому засіданні відеоматеріали, надані Управлінням патрульної поліції, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшла своє підтвердження, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, положення ст.130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у тому числі алкогольного.

Як встановлено судом, під час розгляду справи, а саме, з електронного протоколу про адміністративне правопорушення від 22.09.2024 року ЕПР1 №134386, 22.08.2024 року, о 07 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керував електросамокатом EWINGS, в м. Одесі, по вул. Інглезі, 14 А, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_2 складено за адміністративне правопорушення, яке інкримінується останньому Управлінням, скоєне ним 22.08.2024 року, тобто за місяць до складення протоколу.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Інструкції з оформлення в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 26.12.2017 року № 670 протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається при виявленні факту вчинення особами адміністративного правопорушення з урахуванням обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, які виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Зміст протоколу повинен відповідати ст. 256 КУпАП.

Враховуючи те, що будь яких відомостей про описку у вказаному вище протоколі Управлінням суду надано не було, суд позбавлений можливості виправити вказаний недолік самостійно, з урахуванням наявності у матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які датовані саме 22.09.2024 року, відтак, суд виснує, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою на складання таких протоколів було порушено процесуальний порядок його формування.

Одночасно з цим, суд зауважує, що до електронного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134386 від 22.09.2024 року УПП було додано відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських №471621,471562, направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «ООМЦПЗ» ООР, складене 22.09.2024 року о 07 год. 50 хв.

Окрім зазначеного, судом, з довідки Управління патрульної поліції в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

З довідки Управління патрульної поліції в Одеській області про отримання (неотримання) особою посвідчення водія вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував.

Разом з тим, відповідно до оглянутих в судовому засіданні диску з відеозаписом подій, відтворених з бодікамер поліцейських 471621, 471562, наявних у матеріалах справи, працівниками поліції зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що не заперечувалося і захисником останнього в судовому засіданні, проте, із запису №471621 о 7 год. 45 хв. судом встановлено, що ОСОБА_1 зголосився на медичний огляд в медичній установі з метою виявлення ознак на стан сп`яніння, зазначив «як скажете». При цьому, факту відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі судом не встановлено із відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів наданих Управлінням патрульної поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 (відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля, пояснень свідків, тощо) матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факт відмови останнього, як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження медичного огляду з метою встановлення / невстановлення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння в медичній установі.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), суд зазначає, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Враховуючи вищевказане та те, що в справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 245, п. 1 ст. 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП, Малиновський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення.

Повний текст постанови складено та підписано 15.01.2025 року.

Суддя: Н.О. Шевчук