ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/955/24

Провадження № 33/820/73/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

захисника Киричука С.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за статтею 124 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, та

В С Т А Н О В И Л А :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 27 травня 2024 року о 22.10 год. в с. Малі Пузирки по вул. Центральна, 5, Антонінської ТГ, в порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України, керуючи транспортним засобом марки «Audi 100», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810», що підтверджується тестом № 1929 з результатом 1,91 проміле, не врахував дорожньої обстановки, проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу повністю контролювати рух, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив зіткнення із гужовим транспортом під керуванням ОСОБА_2 , здійснив перекидання, в результаті чого автомобіль та гужовий транспорт отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 2.3 «б», 13.3, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винниму вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, провадження за ст.124 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постановисудді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року, скасувати вказане судове рішення, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що повний текст постанови виготовлений 26.11.2024 року, він та його захисник не були присутні при оголошенні короткої постанови та повного тексту. Про існування оскаржуваної постанови дізнався тільки тоді, коли було надано загальний доступ 27.11.2024 року в ЄДРСР.

Вважає, що за наявності у потерпілого у ДТП ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, який звернувся за медичною допомогою в лікарню, його огляд на стан алкогольного сп`яніння обов`язково мав би бути проведений в медичному закладі, а не поліцейським на місці вчинення ДТП за допомогою приладу «Драгер 6810».

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисникКиричук С.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив поновити строк оскарження, скасувати постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року та закрити провадження за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав, наголошуючи, що працівники поліції порушили передбачений законодавством порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, поважних причин неприбуття не повідомив, за таких обставин його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

06.12.2024 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року, пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження та не заявляв клопотання про поновлення такого строку.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.12.2024 повернуто апеляційну скаргу особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року.

17.12.2024 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року, пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження та просив його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що повний текст постанови виготовлений 26.11.2024 року, він та його захисник не були присутні при оголошенні короткої постанови та повного тексту. Про існування оскаржуваної постанови дізнався тільки тоді, коли було надано загальний доступ 27.11.2024 року в ЄДРСР.

Враховуючи усталену практику Верховного Суду, що строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини судового рішення, у разі, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого судом рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України, апеляційний суд визнає наведені вище обставини поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, враховуючи, що такий пропуск не є значним, з метою ефективного та належного забезпечення права особи на доступ до правосуддя, строк апеляційного оскарження постанови судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року необхідно поновити.

Щодо оскарження постанови по суті

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржує процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та разом з тим доведеність його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 27 травня 2024 року, не погоджується з постановою судді в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, у ході апеляційного перегляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим статтями283-284 КУпАП, а справу суддею першої інстанції розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

У ході судового розгляду встановлено, що 27 травня 2024 року о 22 год. 10 хв. в с. Малі Пузирки по вул. Центральна, 5, Антонінської ТГ, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння,огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810», що підтверджується тестом № 1929 з результатом 1,91 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ВинаОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №100772 від 28.05.2024, в якому зафіксовано вчинене ним порушення пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (а/с 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,91 %проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а/с 4); роздруківкою результату приладу «Драгер», тест № 1929 з результатом 1,91 %проміле (а/с 5), відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер», а також зафіксовано результати огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з апеляційною скаргою, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 27 травня 2024 року не оскаржується.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З наданих матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не ухилявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, огляд було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція № №1452/735). Внаслідок цього огляду зафіксовано у крові ОСОБА_1 вміст алкоголю в об`ємі 1,91 %проміле.

За результатами перегляду відеозапису, ОСОБА_1 повідомляв поліцейському, що вживав алкоголь (пиво). Будь-яких заперечень щодо процедури проведення огляду ОСОБА_1 не заявляв, показ приладу алкотестер Драгер 6810 не спростовував, правом пройти огляд в медичному закладі не скористався, бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не висловлював.

Отже, окреслені обставини у своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та безумовно вказують на наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За змістом розділу ІІ Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Твердження ОСОБА_1 , що в результаті ДТП була травмована особа, яка звернулася за медичною допомогою, а тому в силу положень п. 8 розділу І Інструкції № 1452/735 працівники поліції були зобов`язані доставити його до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі серії ЕПР1 №100773 від 28 травня 2024 року щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та наслідків ДТП, а також рапорті, зазначено заподіяння механічних пошкоджень автомобілю та гужовому транспорту з матеріальними збитками внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, тілесних ушкоджень не завдано (а/с 16, 20).

Таким чином, станом на час складання протоколу щодо ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди не було осіб, що загинули або травмовані, тому у поліцейських були відсутні підстави для обов`язкового проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди у закладі охорони здоров`я.

Наданий захисником лист директора КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» №2578 від 06.12.2024 не спростовує перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом та вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння та висновків суду першої інстанції про наявність в його діях порушень, в тому числі вимог п.2.9 а ПДР, а також не може бути підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що вимоги п. 8 розділу І Інструкції № 1452/735, якими передбачено у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, стосуються вчинення ДТП, наслідком якої є кримінальна відповідальність.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог закону й існують підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 36 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та за статтею 124 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя