Провадження № 3/734/33/25 Справа № 734/4762/24
ПОСТАНОВА

іменем України

07 січня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Чумак Н.М.,

захисника адвоката Скоробогатого М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в с-щі Козелець справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Чернігівській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

15.10.2024 року о 20 год. 35 хв. с. Кіпті, дорога М01 98 км водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом BORO BR2, державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не мав відповідної категорії ВЕ. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою від 15.09.2024 серія ЕНА №3051724, чим порушив вимоги 2.1а ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього на час розгляду справи до суду не надходило.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Скоробагатий М.В. в судовому засіданні пояснив, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, позиція сторони захисту з цього приводу викладена в письмовому клопотанні наданому суду.

Суд, заслухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

В ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як доказ скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення надано копію постанови від 15.09.2024 серія ЕНА №3051724, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 291 КУпАП:

постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вимоги та правила передбачені ч. 1, 2 ст. 291 КУпАП, постанова від 15.09.2024 серія ЕНА №3051724, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., станом на 15.10.2024 року була отримана позивачем, а отже набрала законної сили, що підтверджується матеріалами справи, зокрема змістом клопотання захисника, і на час ухвалення даної постанови не скасована.

Що стосується посилання захисника у своєму клопотанні на пункт 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», то п.1-1 вказаної Постанови зазначено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії B, тобто визначено вичерпний перелік до керування транспортними засобами яких категорій допускаються водії, які мають посвідчення водія категорії В, категорія ВЕ до вказаного переліку не входить.

Згідно п. 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340:

водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

Згідно п. 1.10 ПДР України дозволена максимальна маса - маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима. Дозволена максимальна маса автопоїзда - це сума дозволеної максимально допустимої маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда.

Згідно доданих захисником копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, маса без навантаження G Т/З Volkswagen LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 2200, повна маса F.1 3500. Причіпа BORO BR2, державний номерний знак НОМЕР_2 маса без навантаження G 850, повна маса F.1 3300.

Згідно копії посвідчення водія, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має право керування транспортними засобами категорії В1, В, С1, С.

На відеозапису, доданому як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем з завантаженим причепом.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене, ОСОБА_1 15.10.2024 року о 20 год. 35 хв. с. Кіпті, дорога М01 98 км керуючи ТЗ Volkswagen LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом BORO BR2, державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не мав відповідної категорії ВЕ, чим порушив вимоги 2.1а ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як загальна дозволена максимальна маса зазначених в протоколі транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кг.

Обставин, що згідно ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Отже, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу, так як ОСОБА_1 не є власником вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення транспортних засобів.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Отже, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так-як в матеріалах справи відсутні докази, що він на час скоєння адміністративного правопорушення виконував військові обов`язки і на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору.

Керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283-284, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова в повному обсязі виготовлена 10 січня 2025 року.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області Сергій БАРАНЕНКО