Справа № 599/18/25
П О С Т А Н О В А
Іменем України
Суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Іваницький О.Р.
розглянувши в м.Зборові матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,
за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
27 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 внесено терміновий заборонний припис АА № 331943 згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання і перебування з потерпілою ОСОБА_2 на термін 5-ти діб. ОСОБА_1 не повідомив уповноважений підрозділ Національної поліції про місце свого тимчасового перебування на час дії забороняючого припису, чим порушив п.8 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Аналогічне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 29 жовтня 2024 року не виконавши терміновий заборонний припис АА № 331945.
Правопорушник, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про його вина доведена матеріалами адміністративної справи.
Зокрема, як видно з письмового пояснення, яке знаходиться при матеріалах справи ОСОБА_1 пояснив, що забув про необхідність повідомляти про місце перебування працівників поліції на час дії заборонного припису.
Крім цього його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться протоколами про адміністративне правопорушення ВАД №619227 та ВАД №619228 від 19 грудня 2024.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно дост. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеномузаконом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В даному випадку вважаю, що вина ОСОБА_1 у порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» доведена наявними матеріали адміністративних справ, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного праворушення передбаченого ч.1 ст.173-2КупАП та на нього слід накласти стягненя у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.36, ч.1 ст.173-2, 283-285 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення із застосування ст..36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.
Отримувач коштів ГУК у Тернопільській області 21081300,
ЄДРПОУ-37977599; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Код класифікації доходів бюджету 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 605,60 грн.
Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106,
ЄДРПОУ-37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Код класифікації доходів бюджету 22030106
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно достатті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя Зборівського

районного суду Іваницький О.Р.