Справа № 603/763/24
Провадження № 3/603/8/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Пасічник А.З., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративноївідповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04 грудня 2024 року о 18:00 год, перебуваючи за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , що виразилось в нецензурній лайці, погрозах, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю постраждалої (справа №603/763/24).

Також, ОСОБА_1 12 грудня 2024 року о 10:00 год, по місцю спільного проживання, що в АДРЕСА_1 порушив ТЗП серії АА №332870 від 07 грудня 2024 року п.3 - заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою - ОСОБА_3 на час дії ТЗП терміном 10 діб (справа №603/764/24).

13 січня 2025 року постановою Монастириського районного суду справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за № 603/763/24 (провадження № 3/603/8/2025) та № 603/764/24 (провадження № 3/603/9/2024) об`єднано та присвоєно єдиний унікальний номер № 603/6763/24 (провадження №3/603/8/2025).

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання через канцелярію суду ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи без його участі, вину у вчиненому визнає, просить суворо не карати.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, прихожу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена дослідженими матеріалами справи, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279392 від 07 грудня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 04 грудня 2024 року о 18:00 год, перебуваючи за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , що виразилось в нецензурній лайці, погрозах, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю постраждалої;

- заяви ОСОБА_2 від 07 грудня 2024 року, згідно з даними якої остання просить притягнути до відповідальності її співмешканця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 04 грудня 2024 року за місцем спільного проживання, що у АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що виражалось у нецензурних висловлюваннях, погрозах фізичною розправою;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 07 грудня 2024 року, згідно яких 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному стані за місцем спільного проживання, що у АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що виражалось у нецензурних висловлюваннях в її сторону, погрозах фізичною розправою, залякуваннях;

-фотокопії термінового заборонного припису серії АА № 332870 від 07 грудня 2024 року, згідно якого внаслідок вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , йому було заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 10 діб з 19 год 00 хв 07 грудня 2024 року до 19 год 00 хв 17 грудня 2024 року;

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279397 від 13 грудня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 12 грудня 2024 року о 10:00 год, по місцю спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , порушив ТЗП серії АА №332870 від 07 грудня 2024 року п.3 - заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою співмешканкою ОСОБА_3 на час дії ТЗП терміном 10 діб;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 13 грудня 2024 року, згідно яких 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання, що у АДРЕСА_1 , спілкувався з нею, порушуючи терміновий заборонний припис.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Також, положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що: терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Цей припис виноситься у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Виходячи із вищевикладеного, вважаю, що у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення насильства психологічного характеру та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При обранні виду адміністративного стягнення суд згідно вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, та вважає за доцільне обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Згідно ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

З огляду на те, що в силу вказаної норми ст. 39-1 КУпАП направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої вищезазначеними нормативними актами є правом суду, прихожу до висновку про відсутність підстав для направлення ОСОБА_1 на проходження відповідної програми.

У силу ст. 40-1 КУпАП із правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грну дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп у дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя А.З. Пасічник