справа № 361/9856/24
провадження № 3/361/4690/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №790841 18.09.2024 о 18 годині 25 хвилин, в смт. Калита по вулиці Бредака, 3, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування, так як посвідчення водія не отримував та протягом року вчинив порушення, передбачене частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №274940 18.09.2024 о 18 годині 25 хвилин, в смт. Калита по вулиці Бредака, 3, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: не зв`язне мовлення, почервоніння очей. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився, що зафіксовано на відео бодікамери, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 36 КУпАП суд зазначені справи про адміністративні правопорушення об`єднує в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки справи стосовно ОСОБА_1 розглядаються одним і тим же органом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП категорично заперечив посилаючись на те, що він наркотичні засоби не вживає взагалі і автомобілем не керує, так як не має посвідчення водія. Пояснив, що автомобіль Ford стояв припаркований біля будинку, поряд знаходився ОСОБА_1 зі своїм знайомим, під'їхали працівники поліції та попросили пред'явити документи, після чого почали перевіряти автомобіль, потім запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, зазначивши при цьому, що він має повне право відмовитися від огляду, після чого склали на нього протоколи та вказали, що свої пояснення він має надати в суді.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис на диску, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд зазначає, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, а за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті - за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.

Суд зважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, проте у цій справі такі докази відсутні.

При цьому матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто виконував функції водія під час руху транспортного засобу.

Судом досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис, який не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, із відео вбачається, як працівники поліції під`їхали до автомобіля, біля якого стояли два чоловіка, перевірили документи, перевірили автомобіль, запитали в одного з чоловіків, чи вживає він наркотики та, не вказавши підстав, запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, повідомивши про право останнього відмовитися від проходження такого огляду, а після відмови від проходження огляду працівниками поліції було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається дій ОСОБА_2 щодо керування транспортним засобом, винуватість останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та за ч. 2 ст. 130 КУпАП не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом, отже суд вважає, що працівниками поліції не доведено факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, які передують направленню водія на огляд для встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, враховуючи наявні докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №274940 та №790841 від 18.09.2024 не підтверджені достатніми, вагомими та беззаперечними доказами по справі, які б свідчили про наявність події, а в діях ОСОБА_2 - складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 126, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 (справа № 361/9856/24 провадження № 3/361/4690/24) та ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 361/9857/24 провадження № 3/361/4691/24) в одне провадження, якому присвоїти номер справи № 361/9856/24 провадження 3/361/4690/24.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко