Справа № 579/2896/24
П О С Т А Н О В А

15 січня 2025 року Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Придатко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2024 року серії ВАВ №008133 ОСОБА_1 07 грудня 2024 року о 14 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

Так, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, серед іншого, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.1723 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Верховний Суд в своїй постанові від 03.07.2019 р. у справі № 288/1158/16-к роз`яснив, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому, хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 07 грудня 2024 року близько 14:10 його брат ОСОБА_1 , з яким він має неприязні відносини, у своєму домогосподарстві вчинив з ним сварку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та кинув у його бік цеглу (а.с.7).

Таким чином 07 грудня 2024 року близько 14:10 мала місце сварка між членами сім`ї ОСОБА_2 та його братом ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не порушував суспільні відносини у сфері громадського порядку, що склалися в громадських місцях в процесі спілкування людей і нормальних умов відпочинку, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки з мотивів задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП (в редакції станом на 07.12.2024 р.) передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 07.12.2024 року серії ВАВ №008133 не оформлений відповідним чином уповноваженою особою.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), Малофєєва проти росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти росії (рішення від 20.09.2016 року, заява №926/08), винуватість у скоєнні правопорушення має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд позбавлений можливості виконати вимоги ст. 280 КУпАП та прийняти законне рішення у справі без усунення вказаних недоліків у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, та з метою повного, всебічного та правильного розгляду адміністративного матеріалу, недопущення порушення прав особи, відносно якої складено адміністративний протокол, вказаний матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно повернути для належного оформлення та доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 245, 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП повернути ініціатору внесення для доопрацювання.

Постанова суду оскарженню не підлягає

Суддя: В. М. Придатко