Справа № 509/7285/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191400 від 08.12.2024 року гр. ОСОБА_1 08.12.2024 року о 06:15 год в Одеській області, Одеському районі, смт Авангард, а/д Н33 5 км керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та продувати на місці зупинки алкотестер «Драгер» відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа яка притягається до відповідальності не прибув, його захист під час розгляду справи здійснював адвокат Станков С.С. який 07.01.2025 року подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заперечення адвоката та відповідно обґрунтування такої позиції обумовлено наступним. ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з обставинами викладеними в протоколі, вказавши про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння, які начебто були зазначені в протоколі.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» або ж є достатньо доказів підтвердження керування транспортним засобом.

В даному випадку ОСОБА_1 не зупинявся працівниками поліції

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019р. Верховний Суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Водій ОСОБА_1 , який був учасником бойових дій та в результаті якого отримав відповідну інвалідність, 08.12.2024р. з самого ранку їхав до м. Одеси щоб зустріти свого побратима. На блок пості, який знаходиться біля ринку 7й кілометр, дорога НЗЗ смт Авангард, через який проїжджав ОСОБА_1 , військовий зупинив його та сказав, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що начебто «він погано виглядає». На що, водієм ОСОБА_1 були надані документи підтверджуючи його особу, військово- обліковий документ, а також посвідчення учасника бойових дій та відповів військовому, що він отримав інвалідність, як учасник бойових дій та на даний час хворіє та проходить процес лікування, а алкоголю він не вживає, так як здоров`я не дозволяє. Але, не дивлячись на це, ОСОБА_1 було затримано на блок пості та був викликаний відповідний патруль поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Водій Білоус сів у свою машину та дочекався відповідного патрулю поліції, який прибув десь о 06 год. ранку.

По прибуттю, сержант поліції ОСОБА_2 навіть не перевірив наявність або відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а відразу ж запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, при цьому не упевнившись чи є в цілому підстави пропонувати водію проходити такий огляд на стан алкогольного сп`яніння чи немає. Не розібравшись в даній ситуації, відразу ж сказав, що якщо Білоус відмовиться проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, то необхідно буде проїхати до медичного закладу «Інтосана», на що буде потрачено близько двох годин часу. На це, ОСОБА_1 було сказано, що не буде проходити даний огляд в «ІНТОСАНІ» так як, це по перше дорого для нього, а по друге не встигне зустріти свого бойового побратима на залізничному вокзалі. Тоді, поліцейським було сказано, що він може відмовитися від проходження медичного огляду, але для цього потрібно буде оформити матеріали.

Також адвокат зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що сержантом поліції ОСОБА_2 був проведений візуальний огляд та були встановлені ті ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в Протоколі. Більш того, вищевказана норма не мітить такого ознаку алкогольного сп`яніння як «почервоніння очей».А надані відеозаписи та інші документи на адвокатський запит, не можуть буди належними та достатніми доказами правопорушення так як, вони не містять жодної ідентифікації приналежності до даної події та до відповідного інспектора патрульної поліції або до конкретної нагрудної камери, на яку здійснювався відеозапис. Більш того, сам Протокол не містить жодної інформації щодо інвентарного та номенклатурного номера даного відео реєстратора на який був здійснений відеозапис. Відеозапис з місця події адвокат також вважає неналежним доказом по справі, оскільки є грубі порушення при фіксації події.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом було досліджено відеозапис з бодікамери поліцейського, з якого підтверджується факт керування транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 , на запитання поліцейського водій також підтвердив факт керування та назвав марку авто. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 зазначив, що вчора вживав пиво, також приймав сироп від кашлю, при цьому він не бачить сенсу продувати алкотестер на місці зупинки та відмовляється від цього, також він не бачить сенсу проходити медичний огляд, та відповідно відмовляється від такого. Після роз`яснення поліцейським який пункт ПДР України водієм було порушено та що за наслідками такого порушення буде складено протокол, водій пояснив що йому це зрозуміло. При оформленні матеріалів водій ОСОБА_1 наголосив що він вважає що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а лише в нього є ознаки сп`яніння, ще раз зауважив що вживав сироп від кашлю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника особи відносно якої складено протокол, об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року N 1452/735.

Вина ОСОБА_1 в порушенні ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП встановлена матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 191400 від 08.12.2024 року;

відеозаписом події яка мала місце 08.12.2024 року;

письмовими поясненнями водія відповідно до змісту яких вказав що вчора, 07.12.2024 року випив один стакан пива після чого пішов відпочивати. Вранці йому зателефонував знайомий та попросив зустріти на залізничному вокзалі, тому що немає чим доїхати додому. На блокпості 7 км його було зупинено працівниками поліції;

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.266 КУпАПпід час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 . Долучені відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 08.12.2024 року та є належним доказом у справі.

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт відмови водія і вказані обставини останнім у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи сторони захисту спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких встановлено, що водію роз`яснено суть правопорушення, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі. Він власноруч надав письмові пояснення з приводу події що відбулася. Також судом враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався.

Посилання захисника на те, що матеріалами справи не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є безпідставними з огляду на таке. На відеозаписі відображено рух транспортного засобу, водій підтвердив що керував транспортним засобом. При цьому поліцейський роз`яснив що на даний час водія відсторонено від керування автомобілем.

Адвокат в поясненнях при розгляді справи, та в запереченнях які викладене в письмовому вигляді звертає увагу що ОСОБА_1 пояснив при зупинці авто що не вживає алкоголю, так як здоров"я не дозволяє. Натомість при дослідженні відео водій чітко говорить що ввечерінапередодні випив пиво, та і в письмових поясненнях вказав що випив один стакан пива. Тим самим твердження адвоката протирічать свідченням його підзахисного.

При винесенні рішення, суддя не може взяти до уваги інші доводи сторони захисту, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, та розцінює критично невизнання вини водія у вчиненому правопорушенні, оскільки воно повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження. Підстави, які б давали можливість судді вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Доводи адвоката суддя розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 є водієм в розумінні п.1.10 ПДР, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції останній посвідчення водія отримував, до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 130 КУпАП не притягувався.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до висновку про необхідність притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а отже, згідно зі ст. 5 ч.1 п.13 Закону України "Про судовий збір", на думку суду є усі підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 5 ч.1 п.13 Закону України "Про судовий збір", звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. М. Панасенко