Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/20/25
Єдиний унікальний №733/2546/24
Постанова

Іменем України

09 січня 2025 року м. Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Карапиш Т.В.,

за участю секретаря: Щур О.П.,

особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи, що надійшли від ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого монтером в АТ «Чернігівобленерго», РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 184638 від 18.11.2024 року, 18 листопада 2024 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї баби ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу останньої, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП заперечував та не визнав вину у вчиненні ним даного правопорушення, зазначивши, що 18.11.2024 року прийшов до своєї баби ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 та розбирав ганок будинку, щоб забрати будматеріали, які він придбав за власні кошти, після чого його баба викликала поліцію. Нецензурною лайкою на адресу останньої не він не висловлювався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що є сусідкою ОСОБА_2 , яка є конфліктною особою та часто вчиняє сварки, під час яких її крик чути далеко за межами подвір`я останньої. Того дня 18.11.2024 року вона перебувала на подвір`ї свого господарства, жодних криків, нецензурної лайки в господарстві сусідки ОСОБА_2 вона не чула. Через деякий час вона побачила, що до подвір`я за місцем проживання її сусідки ОСОБА_2 приїхала поліція, але її, як свідка, ніхто не допитував.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адмінвідповідальності, свідка, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надано протокол про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року серії ВАД № 184638 (а.с. 2); письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 3), з яких видно, що ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та ОСОБА_1 (а.с. 4), в яких останній вказує, що на адресу ОСОБА_2 нецензурними словами не висловлювався та не здійснював на неї психологічного тиску. Інші належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, пояснення свідків, матеріали фото- та відеофіксації правопорушення, в матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості об`єктивно та всебічно перевірити викладені у протоколі обставини.

За клопотанням особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , судом на підтвердження показів останнього було викликано потерпілу та працівників поліції, які складали протокол та відбирали пояснення у потерпілої ОСОБА_2 , які будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, належних та допустимих доказів суду не надали.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що зазначені у протоколі відомості не відповідають вимогам як ст. 256, так і ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які передбачають наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду справи судом, при цьому обов`язок з`ясування фактів не може перекладатися на суд, адже протокол має бути належним чином оформленим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті, що узгоджується із практикою ЄСПЛ, яка звертає увагу на роль національних судів щодо організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»). ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, під час провадження на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неухильно застосовується принцип-той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження. Тобто, вказуючи у протоколі про певного роду факти, поліцейський має довести, що вони дійсно мали місце.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутності події та складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а працівниками ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області на підтвердження складеного протоколу про адмінправопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не надано достатніх доказів про наявність події та складу такого адмінправопорушення, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки суд прийшов до висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч. 1, 247, 283, 284, КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області на протязі 10 днів з дня винесення.

Суддя Т. В. Карапиш