Провадження № 33/4823/37/25
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Зеленської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Зеленської А.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Як встановив суд, 06 листопада 2024 року, о 08 год. 03 хв., в м. Чернігові, по вул. П`ятницька, 53, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Drager», результат огляду позитивний 0,41‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат Зеленська А.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю в діях її довірителя складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із порушенням норм матеріального права. Вказує, що зупинку транспортного засобу було здійснено безпідставно, неправомірно, а тому, подальші дії працівників поліції вважає незаконними. На думку апелянта, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена, оскільки ОСОБА_1 був тверезий, не мав будь-яких ознак сп`яніння, які б давали підстави для проходження такого огляду. Акцентує увагу на тому, що її підзахисний користувався медичним препаратом від болі у горлі, який містить у своєму складі етанол, і це вплинуло на отриманий позитивний результат у ході тестування. Також, посилається на те, що у протоколі про адмінправопорушення мають місце виправлення. За вказаних підстав вважає, що ОСОБА_1 було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №167200 від 06.11.2024 року, ОСОБА_1 06 листопада 2024 року, о 08 год. 03 хв., в м. Чернігові, по вул. П`ятницька, 53, керував транспортним засобом «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Drager», результат огляду позитивний 0,41‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «згоден» (а.с.5).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер», результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,41 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду на той період часу із результатом проведеного огляду (а.с.7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис інспектора патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом події, за участю ОСОБА_1 (а.с.9), зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівником поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з останнім, працівник поліції виявив у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і на пропозицію пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння він погодився пройти такий на місці за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,41 проміле, з яким останній погодився.

З акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та доданого до матеріалів справи відеозапису із нагрудної камери поліцейського вбачається (а.с.6,9), що працівником поліції були озвучені ОСОБА_1 ті ознаки алкогольного сп`яніння останнього, які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан сп`яніння, а отже, жодних порушень з боку працівника поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

В ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою.

Зокрема, з наданих суду матеріалів вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому Законом порядку. Дані обставини підтверджуються актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, інформацією з роздруківки приладу «Драгер», протоколом про адміністративне правопорушення, та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

При перевірці доводів апеляційної скарги невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП установлено не було.

Формулювання вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, викладеного у складеному щодо нього протоколі, цілком відповідає диспозиції наведеній вище нормі матеріального закону, узгоджується із п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, який зазначений у протоколі та ставиться у провину водія.

На думку суду апеляційної інстанції, виправлення у протоколі результату огляду водія на стан алкогольного сп`яніння хоча і мають місце, проте такий відповідає інформації, яка безпосередньо наявна у роздруківці приладу «Драгер», де зазначено результат тесту - 0,41 проміле, який також відображено у інших процесуальних документах, а тому правові підстави вважати протокол нечітким, незрозумілим чи незаконним, у означеному випадку, відсутні.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності ОСОБА_1 , який з викладеними у ньому відомостями погодився.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 користувався медичним препаратом від болі у горлі, який містить у своєму складі етанол, що і вплинуло на отриманий позитивний результат у ході тестування, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, згідно технічних характеристик приладу Драгер, у режимі продуття через мундштук аналізатор автоматично контролює тривалість видиху і витрату повітря відповідно до заводських налаштувань. Зразок проби повітря для аналізу забирається в кінці видиху з області легень найбільш насичених парами етанолу та враховуючи результати огляду на місці зупинки транспортного засобу - 0,41 проміле, з яким він погодився, будь-яких сумнівів у достовірності отриманих результатів та перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, під час керування транспортного засобу, у апеляційного суду не виникає.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівником патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівником поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання уникнути його довірителем установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Зеленської А.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач