справа № 361/475/25
провадження № 3-зв/361/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.

за участю: секретаря судового засідання Терлюк Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Броварського міськрайонного суду Київської області Василенко Т.К. про самовідвід у справі №361/475/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2025 в провадження судді Сіренко Н.С. надійшла заява про самовідвід судді Василенко Т.К. у справі №361/475/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яка обґрунтовується тим, що суддя Василенко Т.К. з громадянкою ОСОБА_1 перебуває у дружніх стосунках, остання була директором дитячого садочка «Ялинка», в якому донька судді Василенко Т.К. була вихованкою, що може викликати сумнів у неупередженості судді при розгляді даного кримінального провадження, тому, посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме на наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості, суддя Василенко Т.К. заявила собі самовідвід.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід судді Василенко Т.К. учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до вимог ст. 81 КПК України судом визнано можливим розгляд заяви про самовідвід судді Василенко Т.К. у відсутність інших учасників кримінального провадження.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши заяву про самовідвід судді Василенко Т.К. суд прийшов до наступного.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення.

Оскільки, положення чинного КУпАП не містять норм, які б регулювали питання відводу і самовідводу судді при вирішенні справ про адміністративні правопорушення, застосуванню підлягають норми КПК України за аналогією.

Як убачається з багатьох рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, з Рішення у справі «Швидка проти України», яке ухвалене 30.10.2014, провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.

Перелік обставин, які виключають участь судді в розгляді справи, не є вичерпним. Такими можуть бути обставини, які можуть опосередковано чи прямо вплинути на хід і результати судового розгляду справи.

Із положень ч. 1 ст. 80 КПК України слідує, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом (п. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Згідно з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі. Вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Європейський суд з прав людини, зокрема у своїх рішеннях «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996, «П`єрсак проти Бельгії», наголошує на тому, що у кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

Така ж сама позиція ЄСПЛ викладена у рішенні «Білуха проти України» від 09.11.2006, згідно з якою, суддя з метою забезпечення неупередженого вирішення спору зобов`язаний взяти самовідвід.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З огляду на викладене та враховуючи обставини, викладені у заяві судді Василенко Т.К. про самовідвід, беручи до уваги, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, з метою уникнення можливих сумнівів в учасників судового процесу та у стороннього спостерігача про неупередженість судді Василенко Т.К., недопущення в подальшому невірного сприйняття учасниками справи судового рішення, суд вважає на необхідне задовольнити самовідвід за даною справою внаслідок існування обставин, що виключають участь судді у розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 75, 76, 80 КПК України, ст. ст. 245, 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Броварського міськрайонного суду Київської області Василенко Т.К. про самовідвід у справі №361/475/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП задовольнити, справу №361/475/25 передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу у порядку, встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. С. Сіренко