Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4710/24
П О С Т А Н О В А

15 січня 2025 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, за ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст.204-1 таКодексу України про адміністративні правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2024 об 11 год. 10 хв. в контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №1359 на північно-західній околиці н.п. Чернігівка (до лінії державного кордону 16 км) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя смт. Народичі Коростенського району, який рухався в бік державного кордону України з метою незаконного перетину державного кордону. Тобто, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з Республіки Україна в Республіку Білорусь. У зв`язку із збройною агресією РФ в Україні пункти пропуску між Республікою Білорусь та Україною закриті. Даний громадянин порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Крім того, 18.12.2024 об 11 год. 10 хв. в контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №1359 на північно-західній околиці н.п. Чернігівка (до лінії державного кордону 16 км) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя смт. Народичі Коростенського району. На неодноразову вимогу надати документи, що посвідчують його особу пояснив, що документи відсутні. Закрився в автомобілі, відмовлявся залишити транспортний засіб з метою встановлення особи, з`ясування обставин вчинення правопорушення та складання адміністративно-процесуальних документів. Своїми діями даний громадянин виявив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПС України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судовою повісткою, за адресою, зазначеною в протоколі. Беручи до уваги, що згідно ч.2 ст.268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-1 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад), вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», на порушення якої послався в протоколі інспектор прикордонної служби, передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 26.02.2022 №188-р у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28 лютого 2022 року пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю на всій ділянці кордону з РФ, РБ, а також на центральній ділянці українсько-молдовського кордону (Придністров`я).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 22 Закону України "Про державний кордон України", п. 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147, з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

У п. 11 вказаного Положення передбачено, що з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та Закону України «Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

При цьому, згідно з п. 8 Положення громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №043239 від 18.12.2024 документом, що посвідчує особу ОСОБА_1 , був паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 21.09.2018 органом 1825.

У матеріалах справи, що розглядається, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №043239 від 18.12.2024, містяться: протокол про адміністративне затримання від 18.12.2024; рапорт інспектора прикордонної служби майстер-сержанта ОСОБА_2 від 18.12.2024; копія паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 21.09.2018 органом 1825; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 18.12.2024; схема затримання порушників на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_4 (з м.д. АДРЕСА_1 ) 18.12.2024, а також довідка щодо проведення первинного опитування від 18.12.2024.

Поряд з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби, в порушення вимог ст.251 КУпАП, не було долучено жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 безпосередньо вчинив будь-які дії, які б свідчили про його мету здійснити спробу перетину державного кордону.

В рапорті інспектор прикордонної служби від 18.12.2024 зазначив, що він 18.12.2024 виконував наказ на охорону державного кордону у прикордонному наряді «Контрольний пост». Об 11 год. 10 хв. в контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №1359 на північно-західній околиці н.п. Чернігівка (до лінії державного кордону 16 км) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя смт. Народичі Коростенського району, який рухався в бік державного кордону України з метою незаконного перетину державного кордону. Тобто, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з Республіки Україна в Республіку Білорусь. У зв`язку із збройною агресією РФ в Україні пункти пропуску між Республікою Білорусь та Україною закриті. Даний громадянин порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно ОСОБА_1 був зупинений та перевірка документів його здійснювалась на контрольному посту на північно-західній околиці н.п. Чернігівка, що за 16 км до лінії державного кордону України.

Суд відмічає, що сам по собі факт присутності особи у населеному пункті розташованому за 16 км від державного кордону, ніяким чином не доводить умислу цієї особи, направленого на незаконний перетин кордону, а також і факту спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Рапорт же інспектора без наявності інших доказів не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту правопорушення.

Крім того, з довідки щодо проведення первинного опитування від 18.12.2024 вбачається, що під час проведення первинного опитування старшим офіцерами ПОРВ (з м.д.н.п. Овруч) встановлено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 , тимчасово не працює, не одружений, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз засуджений Народицьким районним судом Житомирської області 11.02.2020 за ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років 4 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.12.2022.

За результатами моніторингу соціальних мереж опитуваного компрометуючих матеріалів не виявлено. За даними бази «Ризик- Блокпост» не значиться. Через інтернет-сайт "Миротворець» відомостей будь-якого характеру отримано не було. Громадянин України ОСОБА_1 за базою «Оберіг» в розшуку не перебуває. Військово-облікові документи відсутні.

При цьому зазначено, що виходячи з оперативної обстановки, яка склалась на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонної комендатури (з м.д. АДРЕСА_1 ) та даних встановлених під час первинного опитування громадянина ОСОБА_1 , а саме: віку громадянина, низького матеріального становища, не чітких відповідей на запитання, обізнаності особливостей місцевості, відсутністю військово-облікових документів, громадянин можливо виношував намір ухилитись від проходження військової служби та незаконно перетнути ДК України до Республіки Білорусь, в подальшому слідувати до країн ЄС з метою працевлаштування.

Тобто, у вказаній довідці робиться лише припущення про мету можливого ухилення від проходження військової служби у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, про намір незаконно перетнути державний кордон України у напрямку РБ та в подальшому перетнути кордон з країнами ЄС з метою працевлаштування.

Таким чином, до протоколу не додано жодного доказу факту вчинення правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 здійснив спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, не може бути зроблено на підставі лише протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора прикордонної служби.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані інспектором прикордонної служби, суд установив, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи в цій частині.

Диспозиція ч. 1 ст. 185-10 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Відповідно до п.п. 3,19 ч.1 ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право: перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон України, документи на право в`їзду в Україну або виїзду з України, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати; здійснювати автоматизований обмін інформацією про транспортні засоби, що перетнули державний кордон України, з територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Зупиняти та оглядати в межах прикордонної смуги, контрольованих прикордонних районів самостійно, а за їх межами - разом з відповідними підрозділами Національної поліції транспортні засоби, а також перевіряти документи, що посвідчують особу водія та пасажирів, наявність поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), а також здійснювати контроль за сплатою сум накладених стягнень за вчинені адміністративні правопорушення, розгляд справ про які законом віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України. При цьому вантаж, який перевозиться транспортними засобами під митним контролем, підлягає такому оглядові тільки разом з митними органами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке відображене у складеному протоколі серії ЧЦП №174903 від 18.12.2024, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими та електронними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЧЦП №174903 від 18.12.2024; протоколом адміністративного затримання від 18.12.2024; рапортом інспектора прикордонної служби майстер-сержанта ОСОБА_2 від 18.12.2024; копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 21.09.2018 органом 1825; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 18.12.2024; схемою затримання порушників на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_4 (з м.д. н.п. Овруч) 18.12.2024; довідкою щодо проведення первинного опитування від 18.12.2024, а також відеозаписами події, які зроблено за допомогою портативного відеореєстратора інспектора прикордонної служби. Вказані відеозаписи підтверджують, що 18.12.2024 в період часу з 11 год. 12 хв. 38 сек. до 11 год. 14 хв. 49 сек. на блок-посту, на неодноразову вимогу інспектора прикордонної служби надати документи, що посвідчують особу та вийти з автомобіля, водій транспортного засобу відмовився.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він вчинив злісну непокору вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність порушника у відповідності до ст. ст. 34,35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, оцінивши обставини вчинення правопорушення та особу порушника, суд приходить до висновку за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.24,33,40,36,280,283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: рахунок отримувача: UA0006767,отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Овруч /21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Реквізити для сплати судового збору: рахунок отримувача UA0006767, отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Овруч /22030101,код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету: 22030101 судовий збір ( Державна судова адміністрація України, 050)

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя: А. Л. Гришковець