Справа №473/5514/24
Провадження № 33/812/20/25
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яку ухвалив суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б. у приміщенні цього ж суду 08 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює єгерем у Вознесенському лісництві, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

у с т а н о в и в :

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 листопада 2024 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

29 листопада 2024 р. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції з пропуском строку на її апеляційне оскарження та клопотанням про його поновлення.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку, скаржник зазначає, що справа була розглянута без його участі. Приймати участь в судовому засіданні він не мав можливості, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня», звідки був виписаний 15 листопада 2024 р., отримав копію постанови поштовим відправленням 21 листопада 2024 року. Про те, що справа була розглянута дізнався з Єдиного реєстру судових рішень. Крім того, вказує, що 18 листопада 2024 р. ним вже направлялася апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду, але постановою від 27 листопада 2024 року була йому повернута через відсутність підпису в апеляційній скарзі. Так, під час відправки поштою апеляційної скарги до суду І інстанції він дуже поспішав, оскільки вважав, що у нього закінчуються строки на апеляційне оскарження і помилково не поставив в ній підпис. Як зазначає ОСОБА_1 , в той день він перебував на службі і його відпустили на пошту на короткий проміжок часу для відправки апеляційної скарги, на пошті була черга і він дуже поспішав, а тому перевіряючи документи, пропустив останній листок апеляційної скарги, де потрібно було поставити підпис.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання, а також додатково - телефонограмою. Згідно відомостей сайту Укрпошти поштове відправлення - судова повістка не була вручена ОСОБА_1 через «відсутність адресату».

Враховуючи наведені обставини щодо повідомлення ОСОБА_1 , відсутність доказів поважності причин неявки у судове засідання, з урахуванням положень частини 1 статті 268, частин 5, 6 статті 294 КУпАП, достатність у справі матеріалів для вирішення питання поважності пропуску заявником строку на подання апеляційної скарги, апеляційний суд вважав за можливе розглядати клопотання у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи в межах доводів клопотання про поновлення строку, перевіривши доводи, які містить клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписи КУпАП про процесуальні строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків.

Зокрема відповідно до положень цього кодексу строки встановлюються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.

Сам строк звернення до апеляційного суду - це проміжок часу з дня винесення судом першої інстанції постанови у справі про адміністративні правопорушення, протягом якого особа має право звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналіз правил, визначених статтею 294 КУпАП, дає підстави для висновку, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови починається саме з дня винесення судом першої інстанції постанови.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства про адміністративні правопорушення та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій. Інститут строків в процесі розгляду справ про адміністративні правопорушення сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх прав та обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого учасник справи може оскаржити рішення про накладення на нього адміністративного стягнення; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду в порядку апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, постанова набирає чинності та пред`являється державою в особі її компетентних органів до виконання. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена судом 08 листопада 2024 р. у відсутність ОСОБА_1 . Копія вказаної постанови судом йому була надіслана того ж дня (а.с.18), проте відомості про її отримання матеріали справи не містять. Крім того, вперше ОСОБА_1 апеляційну скаргу подав 18 листопада 2024 р. - у перший робочий день, який слідує за останнім днем строку, що встановлений для апеляційного оскарження, тобто вчасно. Однак, постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 листопада 2024 р. її було повернуто апелянту у зв`язку з відсутністю підпису апелянта, а вже 29 листопада 2024 року Іоніця подав апеляційну скаргу вдруге, дотримавшись вимог щодо її форми, а саме - поставив підпис.

Статтею 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи конкретні обставини справи, з урахуванням подачі апеляційної скарги вперше(18 листопада 2024 р.), а також з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17000 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М.Базовкіна