№ 3/183/6583/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючого головним бухгалтером ТОВ «КОМСІТІ», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 41 КУпАП,

в с т а н о в и в :

02 грудня 2024 року о 16.00 годині за результатами перевірки порушення вимог законодавства про працю ТОВ «КОМСІТІ» складено акт перевірки позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_1 на яку покладено обов`язки головного бухгалтера ТОВ «КОМСІТІ» вчинила правопорушення.

Актом складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 02 грудня 2024 року № ПС/ДН/362576/0386 зафіксовано порушення вимог законодавства про працю, а саме: за період роботи з 03.10.2023 по 16.07.2024 року.

З 01.07.2024 по 14.07.2024 року ОСОБА_2 перебував у відпустці без збереження заробітної плати, згідно наказу «Про надання відпустки» від 26.06.2024 №275к, виданого на підставі заяви ОСОБА_2 від 25.06.2024 року про надання йому відпустки без збереження заробітної плати терміном на 14 календарних днів з 01.07.2024 року по 14.07.2024 року.

16.07.2024 року, ОСОБА_2 перебував у відпустці без збереження заробітної плати, згідно наказу «Про надання відпустки» від 15.07.2024 №324/1к, виданого на підставі заяви ОСОБА_2 від 15.07.2024 року про надання йому відпустки без збереження заробітної плати терміном на 1 календарний день, а саме 16.07.2024 року, про що зроблено записи в п. V «ВІДПУСТКИ» в особовій картці працівника.

До перевірки надано табель робочого часу за липень 2024 року, згідно якого ОСОБА_3 перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 01.07.2024 року по 14.07.2024 року та 16.07.2024 року.

Оскільки ОСОБА_2 в липні 2024 року фактично не виконував роботу, а через знаходження його у відпустці без збереження заробітної плати, на момент звільнення йому заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась.

До сум остаточного розрахунку ОСОБА_2 увійшла компенсація за всі дні невикористаної відпустки.

За період роботи з 03.10.2024 року по 16.07.2024 року ОСОБА_2 на день звільнення набув право на 18 календарних днів основної щорічної відпустки (6 днів за 2023 рік, 12 днів за 2024 рік), при цьому відповідно до наданих ТОВ «КОМСІТІ» розрахунків при звільненні від 16.07.2024 №5 та від 16.07.2024 №4 ОСОБА_2 було нараховано компенсацію невикористаної відпустки у кількості 19 календарних днів, тобто роботодавцем не забезпечено ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

Зазначені факти свідчать про порушення ТОВ «КОМСІТІ» частини першої статті 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану від 15.03.2022 №2136-ІХ (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ).

Головний бухгалтер ТОВ «КОМСІТІ» ОСОБА_1 відповідно до статті 7 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства, таким чином несе відповідальність за допущені порушення законодавства про працю щодо нарахування заробітної плати, при цьому допустила порушення, виявлені в ході проведення перевірки, що є адміністративним правопорушенням.

В суд ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце і час розгляду справи, причини неявки не повідомила.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; актом № ПС/ДН/362576/0386 від 02.12.2024 року про результати проведення перевірки позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці; приписом про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ПС/ДН/31484/0270 від 04.10.2024 року; приписом про усунення виявлених правопорушень законодавства про працю № ПС/ДН/26281/0386 від 02.12.2024 року; наказом директора ТОВ «КОМСІТІ» №147к від 01.09.2022 року, відповідно до кого ОСОБА_1 прийнята на посаду вказаного товариства головним бухгалтером; копією паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме, порушення вимог законодавства про працю, надання зазначених документів, що містять недостовірні дані.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч.1 ст. 41 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч.1 ст. 41 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 41, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк