Справа № 740/6621/24
Провадження № 3/740/25/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУ НП України в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

установила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 049191 від 06.11.2024, складеним поліцейським Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Топішком М. Г., 06.11.2024 близько 10 год. 00 хв. у м. Ніжині по вул. Станіслава Прощенка у магазині «Ніка» ОСОБА_1 таємно викрав із магазину зимову куртку чоловічу (АТЕ) у кількості 1 (одна) шт. вартістю 1600 (одна тисяча шістсот) грн без ПДВ. Такі дії ініціатором протоколу кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 неодноразово викликався, але жодного разу не з`явився.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.11.2024 про привід ОСОБА_1 через Відділення поліції № 1 Болградського РУП ГУ НП не виконано, так як ОСОБА_1 за вказаною в адміністративному протоколі адресою не проживає, встановити його місцезнаходження не виявилося за можливе.

Постановами Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 та 23 грудня 2024 року до ОСОБА_1 застосовано привід у судове через Ніжинський РУП ГУ НП в Чернігівській області, які не виконано, так як адреса проживання останнього не підпадає під територію обслуговування Ніжинського РУП.

Суд не наділений повноваженнями щодо розшуку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вжив усіх можливих заходів для завчасного повідомлення про час та місце розгляду справи.

З урахуванням строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, визнано за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 у межах наявних у справі доказів. При цьому суд ураховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028 гривень.

Таким чином, для кваліфікації дій особи, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна, за ч. 1 ст. 51 КУпАП вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не повинна перевищувати 757 гривень (3028 гривень * 50% = 1514 гривень * 0,5 = 757 гривень).

Разом з тим, із адміністративного протоколу вбачається, що вартість викраденого ОСОБА_1 майна становить 1600 грн, тобто перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Таким чином, дії ОСОБА_1 , за які відносно нього складено вищевказаний протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП, підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 51 КУпАП, а саме - дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд не уповноважений самостійно змінювати кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки така кваліфікація буде погіршувати його становище.

Ураховуючи вищезазначені обставини, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення безпідставно кваліфіковано за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до норм КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі, також суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує із загальних засад судочинства, закріплених у ст. 129 Конституції України. Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини у розумінні ст. 62 Конституції, оскільки всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 23, 51, 221, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. М. Шевченко