Справа № 405/8298/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2025 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі головуючого судді Плохотніченка Л.І., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:.

до Ленінського районного суду міста Кіровограда з Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №268280 від 27.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зі змісту якого (протоколу) вбачається, що 15.10.2024 близько 08.00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав не цензурною лайкою та погрожував, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення не визнав, справу просив закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Зокрема, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказала, що колишня його дружина ОСОБА_2 нерідко влаштовувала сварки, спричиняла приводи для різних конфліктних ситуацій в сім`ї. В день складання протоколу про адміністративне правопорушення він намагався з нею поговорити щоб забрати рюкзак дитини з особистими речами дитини, з квартири ОСОБА_2 , де вона постійно проживає. Коли він просив надати ще додаткові речі дитини, то ОСОБА_2 почала йому грубити. Коли під`їхав до будинку за місцем проживання ОСОБА_2 , то вона почала кричати та грубити йому, щоб він не заходив. Так, розмова була на підвищених тонах, проте він на неї не цензурною лайкою не висловлювався та не погрожував їй. На обґрунтування заперечень проти обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення надав суду оптичний диск CD -R, на якому зафіксована подія.

ПотерпілаОСОБА_2 в призначені до розгляду дні та години у судові засідання неодноразово не з`являлася, двічі надавала до суду електронною поштою заяви, відповідно до яких просила розгляд адміністративної справи здійснити без її участі. При цьому про поважність причин неявок у судові засідання не зазначила, у зв`язку з чим суд вважає причини неявки потерпілої у судові засідання не поважними, що вказує на не бажання потерпілої висловити свою позицію щодо обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку про не доведеність виниОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №268280 від 27.11.2024, свідки зазначеної вище події відсутні, оскільки в протоколі не вказані.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що потерпілою в обох поясненнях вказаний різний час з`явлення ОСОБА_1 до будинку. Також потерпілою зазначено про те, що її чоловік ОСОБА_1 вчинив з нею конфлікт, а саме кричав та ображав нецензурною лайкою, намагався потрапити до домоволодіння, після чого вона віддала речі (а.с. 4,5).

Стосовно відеозапису, який надав на підтвердження своїх заперечень проти обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення суд відмічає, що на диску видно, що ОСОБА_1 на 2 секунди підійшов до потерпілої ОСОБА_2 та відразу відійшов від неї. Проте, що ОСОБА_1 спілкувався з потерпілою на відео не прослідковується, натомість вбачається жвава і тривала розмова потерпілої. На іншому файлі видно, як ОСОБА_1 на 1 секунду підійшов до під`їзду будинку, з якого вийшла потерпіла ОСОБА_2 та мовчки віддала йому речі і від тимчасом відійшов від неї.

Таким чином, судом відмічається, що зібрані особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, всупереч положенню ст. 251 КУпАП докази є не достатніми для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, згідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 33, ч.1 , 247 283, 284, 287 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушеннявідносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- закрити, на підставі п. 1 ст.247КУпАП

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Леонід Іванович Плохотніченко