справа № 631/245/24
провадження № 3/631/6/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко Ірина Олександрівна, за участю секретаря судового засідання Ляшенко І. М., захисника Майбороди С. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововодолазького районного суду Харківської області матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , одружений, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/245/24 відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 21 лютого 2024 року його зупинили працівники поліції за непрацюючі габаритні ліхтарі, потім запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від огляду на місці зупинки він відмовився, погодився проходити у медичному закладі. У лікарні йому запропонували здати кров, від чого від відмовився. Здати слину або сечу йому навіть не пропонували. Він погоджувався на огляд на стан сп`яніння, просто не хотів здавати на дослідження саме кров, а бажав здати слину або сечу. Натомість стосовно нього склали протокол за ст.130 КУпАП.

Захисник Майборода С. С. у судовому засіданні підтримав клопотання надане 03 грудня 2024 року через канцелярію суду, зареєстроване за вхідним 8469/24-вх. у якому просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку захисника Майбороди С. С. протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД № 013323 від 21 лютого 2024 року не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння також не є належним і допустимим доказом у цій справі, оскільки не зазначено стосовно якої особи його складено.

Крім того, з доданих до справи відеозаписів ознак алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), зазначених як в протоколі, так і в акті огляду, у ОСОБА_1 не вбачається.

Посилаючись на приписи «Інструкцієї про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», адвокат зазначив, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 не пропонувалось здати слину, сечу та змиви, а одразу в категоричному порядку майже наказали здавати кров, на що він, будучи знайомим з зазначеною інструкцією, відмовився. При чому ця відмова стосувалась лише здачі крові, а не інших біологічних зразків, що не може розцінюватись як відмова від проходження огляду на стан сп?яніння взагалі, та виключає адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, за вимогами зазначеної інструкції при доставленні до закладу охорони здоров?я осіб, щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп?яніння, обов?язково складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (стандартний бланк якого міститься в додатку до цієї інструкції). Проте в даному випадку жодного висновку до матеріалів справи не долучено, що також є суттєвим порушенням.

Додатково захисник звернув увагу суду, що водій ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції

Вислухавши пояснення особи, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, клопотання захисника, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суддя встановив наступне.

21 лютого 2024 року поліцейським СРПП Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Пугачовим Є. О. складено протокол Серії ААД № 013323 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

За п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Правила ч. 1 ст. 254 КУпАП визначають, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

З протоколу Серії ААД № 013323 від 21 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ар. 2).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, визначено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 266 КУпАП унормовує, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Зазначене кореспондується з п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААД № 013323 від 21 лютого 2024 року, з якого вбачається, що 21 лютого 2024 року близько 21 години 30 хвилин в смт Нова Водолага, провулок Травневий, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер 6820 та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування ОСОБА_1 відсторонений. Зазначений протокол відповідає вимогам приписів ст. 256 КУпАП, містить підпис уповноваженої посадової особи, яка його склала, відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Будь-яких заперечень, зауважень, незгоди з протоколом чи діями особи, яка його склала, правопорушник не зазначив. Від підпису протоколу, надання пояснень та отримання копії протоколу відмовився(ар. 2);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 не проводився (а. с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким 21 лютого 2024 року о 21 годині 50 хвилин огляд ОСОБА_1 у медичному закладі «Нововодолазька ЦЛ» не проводився, у зв`язку з відмовою (а. с. 6);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАВ № 197776 від 21 лютого 2024 року, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП (а. с. 9);

- рапортом поліцейського СРПП Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Є. Пугачова, де зазначено що ним, спільно з поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області сержантом поліції Щербиною О. М., 21 лютого 2024 року під час патрулювання території смт Нова Водолага, по провулку Травневому було виявлено автомобіль ВАЗ 2109, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , з непрацюючими задніми габаритними ліхтарями, автомобілю було подано сигнал про зупинку за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів. Водій ОСОБА_1 зупинився. Надавати водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу водій відмовився, говорив ніби документи знаходяться вдома. Інформацію про водійське посвідчення ОСОБА_2 було отримано з інформаційного порталу Національної поліції України. Під час спілкування з ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Оскільки водій відмовився пройти огляд на стан сп?яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 на місці зупинки, йому в установленому законом порядку було запропоновано проїхати до Нововодолазької ЦЛ для огляду на стан сп?яніння, на що ОСОБА_4 погодився. Проте, вже перебуваючи в самій лікарні, відмовився від проходження освідування на стан сп?яніння, тому щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАВ № 197776 від 21 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП та складено адміністративний протокол ААД № 013323 від 21 лютого 2024 року за ч. 1 ст.130 КУпАП (ар. 10);

- рапортом поліцейського СРПП Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Є. Пугачова про долучення відеозапису до адміністративного матеріалу (ар. 11).

- відеозаписом, на якому зафіксовано що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 на місці зупинки, та оскільки водій відмовився йому в установленому законом порядку було запропоновано проїхати до Нововодолазької ЦЛ для огляду, де правопорушник у категоричній формі відмовився здати кров для встановлення наявності або відсутності стану алкогольного сп`яніння (а. с. 12-13).

Вказані докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст. 251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. Дії уповноважених посадових осіб, що складали адміністративний матеріал, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_5 не оскаржувалися, тобто незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Отже, на виконання приписів ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного проступку, передбаченого ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Невизнання правопорушником вини суддя розцінює, як спосіб захисту, обраний ним, та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Суддя не приймає до уваги доводи захисника Майбороди С. С., щодо закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки зазначені доводи спростовуються матеріалами справи та доказами, дослідженими судом.

Так, суддя критично сприймає твердження захисника Майбороди С. С. щодо незаконної зупинки транспортного засобу та зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Водночас за ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Поряд з цим, належить урахувати також те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, тобто безсумнівно розумів необхідність дотримання зобов`язання знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.З матеріалів справи вбачається що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАВ № 197776, складеною 21 лютого 2024 року поліцейським СРПП Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Щербиною О. М. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме, 21 лютого 2024 року близько 21 години 32 хвилин в смт Нова Водолага, провулок Травневий, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , у якому у нічний час доби не працювали задні габаритні ліхтарі, чим порушив п.п.31.6 Б (а. с. 9).

Інформації щодо оскарження постанови Серії БАВ № 197776 від 21 лютого 2024 року матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що за ст. 36 Закону України «Про Національну поліцію», зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку встановленим законом.

Натомість, як вбачається з матеріалів судового провадження, дії службової особи, що складала протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та фіксувала правопорушення в порядку, передбаченому чинним законодавством, ані правопорушником, ані його захисником не оскаржувалися.

Отже, твердження захисника Майбороди С. С. щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 013323 від 21 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП, не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність дій поліцейських не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Крім того, всупереч твердженням захисника Майбороди С. С., підстава зупинки транспортного засобу ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , не є предметом доказування у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП , оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Слід взяти до уваги, що вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, встановлена законодавцем з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Також суддя не може взяти до уваги посилання захисника Майбороди С. С., а саме, що з доданих до справи відеозаписів у ОСОБА_1 не вбачається ознак алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), зазначених як в протоколі, так і в акті огляду, оскільки зазначені твердження є лише суб`єктивним сприйняттям адвокатом фактичних обставин справи, пов`язаним з позицією сторони захисту у справі.

Суддя не погоджується з доводами захисника Майбороди С. С., що водій ОСОБА_4 не відмовлявся від огляду, відмова стосувалась лише здачі крові, а не інших біологічних зразків, що не може розцінюватись як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ураховуючи таке.

Суддею встановлено, що на виконання приписів ч. 3 ст. 266 КУпАП, у зв`язку з незгодою ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, водій був доставлений для такого огляду до медичного закладу.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Розділ ІІІ зазначеної Інструкції унормовує проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, де у п. 12 вказано, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

У той же час п. 13 визначає, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Отже, інструкцією перелічені можливі варіанти отримання біологічних зразків для проведення огляду лікарем та вид яких, для правильного проведення медичного дослідження та отримання його дійсних результатів, обирає саме лікар, виходячи з обставин, які були наявні на момент проведення огляду. В протилежному випадку, можливість обирати особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, який вид біологічного середовища надати на дослідження, призвело б до затягування проведення самого медичного огляду, оскільки така можливість очевидно створить для цього можливості, а сам результат може мати показники, які не відповідають дійсності.

Оскільки варіант біологічного зразку для проведення огляду визначає саме лікар, а клопотання про зміну виду біологічного середовища з відповідним обґрунтуванням поданого клопотання ОСОБА_4 не заявляв, відмовляючись здавати кров, не зазначав причини відмови, спочатку повторював що згоден на огляд, натомість зразки біологічного матеріалу не надавав, суддя доходить висновку що така поведінка свідчить, що правопорушник обізнаний з порядком проведення огляду та цілеспрямовано затягував його проведення. Потім водій взагалі відмовився від будь-якого огляду.

Разом з цим суддя зазначає, що приписи ст. 130 та 266 КУпАП в їх невід`ємному взаємозв`язку встановлюють відповідальність за відмову від проходження огляду яка настає у випадку відмови водія від будь-якого, визначеного законом, порядку, та запропонованого (в разі наявності підстав) огляду.

Відомостей про порушення проведення порядку огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На думку захисника Майбороди С. С. суттєвим порушенням адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_2 є відсутність висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (стандартний бланк якого міститься в додатку до цієї інструкції).

Натомість таке твердження суперечить положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки за п. 15, 16 Розділу ІІІ за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

З зазначеного випливає, що передумовою надання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є складання акта медичного огляду. Тобто, задля надання висновку є необхідним наявність акта медичного огляду.

У свою чергу, акт медичного огляду надається за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, а саме, встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Суддею встановлено, що огляду на стан сп`яніння та лабораторні дослідження ОСОБА_3 не проводились, відповідно акт медичного огляду не складався, що у свою чергу унеможливлює надання відповідного висновку.

Окрім того, на переконання захисника Майбороди С. С. акт огляду на стан алкогольного сп`яніння також не є належним і допустимим доказом, оскільки не зазначено стосовно якої особи його складено.

Суддя погоджується із зауваженнями адвоката щодо наявності певних порушень при складанні посадовою особою акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме, не зазначення прізвища, ім`я та по батькові особи стосовно якої цей акт складено.

Водночас, вказане не спростовує відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, та не є підставою для висновку щодо відсутності в діях правопорушника складу адміністративного проступку, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші посилання захисника Майбороди С. С. на порушення, які на його думку є істотними, на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують виявленого порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім того, суддя зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому не бере до уваги твердження захисника Майбороди С. С. з приводу того, що докази, надані по справі є недопустими.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуально рішення, суддя дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зауважив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує приписи ст. 23 КУпАП, якими визначено, що адміністративне стягнення застосовується не тільки з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, й бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП а також, що обтяжують відповідальність, з урахуванням положень ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 33 - 35, 40-1, 130, 245, 251, 252, 279, 280, 283 - 285, 287, 291 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), який стягнути на користь держави (номер рахунку (IBAN) : UA 0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; отримувач: ГУК Харківської області- код -21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947; банк отримувача : Казначейство України (ЕАП) електронне адміністрування податку) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 605 гривень 60 копійок судового збору, який потрібно сплатити за наступними реквізитами: Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106, Отримувач -ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106.

Копію повного тексту постанови протягом трьох днів буде вручено або вислано особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі не сплати штрафу у строк встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко