Справа № 473/6991/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"10" січня 2025 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи в протоколі не зазначено, проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №201992 від 21.12.2024 року поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «21.12.2024 16:50 м.Вознесенськ вул.Матросова біля буд.12 ОСОБА_1 керував т/з МИНСК-125 д/н НОМЕР_2 , при цьому мав явні ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820 та в закладі охорони здоров`я КП КНП ВБЛ ВМР ОСОБА_1 відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року ААД №480633 від 10.05.2023 року був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130».

Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_1 ніякі документи не вилучено, від підпису протоколу, надання пояснень, отримувати копію протоколу відмовився. Власником транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 в протоколі вказаний ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, викликався до суду рекомендованим листом за адресою, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення.

Про причини неприбуття ОСОБА_1 суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи до суду не подав.

Судом були вичерпані всі засоби повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи.

Заявку на отримання смс-повідомлення ОСОБА_1 поліцією до справи не долучено.

Щодо не вручення особі рекомендованого листа, то суд враховує, що надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

Такий висновок Касаційний господарський суд Верховного Суду виклав у постанові від 18 березня 2021 року за справою № 911/3142/19, переглядаючи відмову поновити пропущений строк апеляційного оскарження.

КГС ВС зазначив, що близьку за змістом правову позицію про належне повідомлення викладено в постановах: Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17; КГС ВС від 27.11.2019 у справі № 913/879/17; КГС ВС від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19; КГС ВС від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Окрім того, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи рекомендованим листом, також на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні. У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту складання протоколу (21.12.2024 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.130 КУпАП, суд враховує наступне.

До матеріалів справи долучено копію постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.05.2023 року (з Єдиного державного реєстру судових рішень в повному доступі) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В справі є направлення водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння від 21.12.2024 року, де є запис, що такий огляд не проводився через відмову водія.

В судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, зроблені співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

На відео зафіксовано факт зупинки поліцією транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , після чого за наявності ознак сп`яніння йому як водієві т/з було запропоновано поліцейським пройти огляд на визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється від такого огляду.

Проте як вбачається із наданої поліцією постанови Вознесенського міськрайонного суду від 30 травня 2023 р. у справі № 473/2350/23 цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд визнав винним в тому, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 480633 від 10.05.2023 року: «10.05.2023 року 11 год. 20 хв. в м.Вознесенську по вул.Пушкінська ОСОБА_1 керував мопедом Honda dio б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою Драгер алкотестер приладом АRPJ-0491 під відеофіксацію, що велась за допомогою авто реєстратору «YІ-реєстратор» та згідно корінця алкотесту №87 результат склав 0,66%, з яким водій не погодився. На вимогу проїхав до лікарні КП КНП ВБПЛ ВМР, де пройшов огляд з метою встановлення факту алкогольного сп`яніння та згідно висновку №23 результат огляду алкогольне сп`яніння під відеофіксацію, що велась за допомогою бодікамери «TEKSAR»».

Тоді як дата вчинення правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП згідно із протоколом серія ЕПР1 №201992 від 21.12.2024 року поліцейським дата правопорушення вказана 21.12.2024 року, а дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Проте із дати вчинення правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду від 30 травня 2023 р. у справі № 473/2350/23 10.05.2023 року пройшло більше року до дати, яка вказана в протоколі серія ЕПР1 №201992 від 21.12.2024 року - 21.12.2024 року, що відповідно виключає повторність правопорушення.

Вирішуючи цю справу в межах складеного поліцейським протоколу суд враховує, що відповідно ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року ВЧИНЕННЯ будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, як повторність правопорушення.

Повторне правопорушення могло бути вчинено ОСОБА_1 у проміжку часу із 10.05.2023 року по 10.05.2024 року, а не по 21.12.2024 року.

Згідно із п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)».

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку це органи Національної поліції.

Наданий поліцією документ на підтвердження факту повторності правопорушення, а саме постанова суду від 30.05.2023 року не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 повторного правопорушення протягом року, оскільки з моменту первинного вчинення правопорушення пройшло більше року.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином в діяхОСОБА_1 наданими поліцією матеріалами не доведено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення сталося через рік з дати вчинення правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

За встановлених обставин суд вважає, що право, а не обов`язок суду приймати рішення про повернення протоколу. Тим більше, що згідно із Постановою від 02 вересня 2021 року справа №11-97 сап20 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

«74. Норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 цього Кодексу у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

89. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відсутність чітко встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення або неузгодженість його складових унеможливлює настання відповідальності судді за свободу суддівського розсуду, тобто можливість судді обирати (визначати) найбільш оптимальний варіант рішення (дії) з кількох юридично допустимих його (її) варіантів».

Крім того, після повернення протоколу посадовій особі, що його склала, жодні виправлення до протоколу вже внесені не можуть бути, оскільки згідно п.6 та п.7 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: «Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено».

Крім того, після повернення протоколу посадовій особі, що його склала, жодні виправлення до протоколу вже внесені не можуть бути, оскільки згідно п.6 та п.7 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: «Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено».

Керуючись ч.2 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 283-284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 надіслати копію постанови, оскільки справу було розглянуто у його відсутності на підстав положень ст.268 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар