Справа № 216/206/25
номер провадження 3/216/572/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 року Суддя Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гайтко Л.А., розглянувши матеріали, про адміністративне правопорушення, які надійшли з сектору ювенальної превенції ВП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, працює інженером в ТОВ, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , м. т. НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено в судовому засіданні, 03.12.2024 року о 18 годині 55 хвилин ОСОБА_1 за місцем мешкання, вказаним вище, ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СКУ батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не прослідкувала за місцем перебування останнього, в ході чого він загубився на території Центрально-Міського району, та до його пошуків були залучені працівники поліції, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується її особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не є обов`язковою.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП визнаються ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, який складено правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортом.

Зазначені письмові докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та про доведеність її вини.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дотримуючись вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при визначенні правопорушниці виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого нею адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, та з урахуванням вказаних обставин вважаю, що правопорушниці необхідно визначити стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у попередження. Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушниці, і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.

Разом із цим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з правопорушниці на користь держави судовий збір.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 33, 184, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Л.А. ГАЙТКО