Суддя Зайцева М. С.
Провадження № 3/644/115/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Зайцева М.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , старшого солдата, зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 року близько 08:00 години, в місці тимчасової дислокації підрозділу АДРЕСА_2 , в приміщенні для відпочинку особового складу пролунав постріл, на звук одразу прибіг солдат ОСОБА_2 , який виявив на підлозі без ознак життя тіло старшого лейтенанта ОСОБА_3 з вогнепальним поранення голови. Військовослужбовець одразу доповів командиру підрозділу, який повідомив командування військової частини, викликав працівників Національної поліції та повідомив посадових осіб ВСП.

20.12.2024 року прибулі на місце виклику працівники Національної поліції, судово - медичний експерт Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області констатували смерть старшого лейтенанта ОСОБА_3 .

Під час огляду місця події та тіла військовослужбовця, причиною загибелі вважається самогубство, яке настало внаслідок пострілу, здійсненого в підборіддя з вихідним кульовим отвором в лобній ділянці. Поряд з тілом старшого лейтенанта ОСОБА_3 виявлено закріплену за старшим солдатом ОСОБА_4 зброю 5,45 мм автомат АКС-74У, зі спорядженим магазином патронами калібру 5,45 мм в кількості 28 шт. (маркування 3-85), 1 патроном в каналі ствола, 1 стріляна гільза калібру 5,45 мм. (маркування 3-85). Запобіжник перебував в положенні «одиночний вогонь». Зовнішніх ознак насильницької смерті та тілесних ушкоджень не виявлено.

Порушення правил поводження зі зброєю старшим солдатом ОСОБА_4 під час виконання обов`язків військової служби, який належним чином не здійснив контроль місця знаходження закріпленої за ним зброї та своєю неуважністю допустив передачу закріпленої за ним зброї в руки старшого лейтенанта ОСОБА_3 , що призвело до можливості вчинення самогубства старшим лейтенантом ОСОБА_3 .

В результаті вчинення зазначеного вище правопорушення, стосовно ОСОБА_4 складено протокол про військове адміністративне правопорушення № ДНХІ-2/9633 від 20.12.2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-19 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, до матеріалів справи долучена заява, відповідно до якої вказав про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, просив суворо не карати.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 172-19 КУпАП, - не передбачена.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема подавати докази, заявляти клопотання, тощо.

Процесуальна форма та зміст оригіналу протоколу про військове адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Частиною другою статті 172-19 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Частиною 1 ст.172-19 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил поводження зі зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України встановлено, що до загальних обов`язків військовослужбовців відноситься: необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-19 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом № ДНХІ-2/9633 від 20.12.2024 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-19 КУпАП;

- письмовими поясненнями старшого солдата ОСОБА_4 та ЗКБ з ППП ББС ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_5 ..

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, судом не встановлено.

Санкцією ч.2 ст.172-19 КУпАП передбачено накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-19 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.

Таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконання військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, з ОСОБА_4 на користь держави не підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-19, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-19 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до положень статей 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя