справа № 619/9362/24
провадження № 3/619/31/25
ПОСТАНОВА

іменем України

06 січня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, особи з інвалідністю 2-ї групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

08 жовтня 2024 року о 19:00 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своїм братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлював образи в бік свого брата ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим порушив вимоги ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, 29 жовтня 2024 о 10 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: висловлював образи в сторону своєї матері ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В судове засідання, призначене на 18.11.2024 о 16:15:00 ОСОБА_1 подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з залученням адвоката та свідків по даній справі.

У зв`язку з чим, розгляд справи про адміністративне правопорушення було відкладено до 18.12.2024 о 09:00:00. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, SMS-повідомлення на номер телефона доставлено 22.11.2024 о 12:09:31. 18 грудня 2024 року на адресу суду адвокатом Чулковим Д.І. було надано ордер про надання правничої (правової) допомоги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі договору про надання правової допомоги за № 63/21 від 17.12.2024, у зв`язку з чим було заявлене клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду на іншу дату. 18 грудня 2024 року адвокат ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі, про що свідчить його розписка.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення за клопотанням адвоката було відкладено до 26.12.2024 о 14:00:00. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, SMS-повідомлення на номер телефона доставлено 18.12.2024 о 17:11:08. 26 грудня 2024 року на адресу суду від адвоката Чулкова Д.І. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із його завантаженістю.

У зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, розгляд даної справи було відкладено до 06.01.2025 о 13:00:00. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, SMS-повідомлення на номер телефона доставлено 27.12.2024 о 17:04:31, також не з`явився і адвокат. 06 січня 2025 року на адресу суду адвокат надав заяву про перенесення розгляду даної справи у зв`язку із проходженням його клієнтом служби у ЗСУ.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останні мали завчасно цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими їм процесуальними правами.

Суд зазначає, що про кожне судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат завчасно повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання смс-повідомлення за номери телефонів, які містяться в матеріалах справи. Однак, напередодні кожного судового засідання від ОСОБА_1 та його захисника надходили заяви про перенесення судового розгляду, що дає суду підстави вважати про зловживання особою процесуальними правами, затягування судового процесу, небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

При цьому, ОСОБА_1 не надав жодних доказів невинуватості у вчиненні адміністративних правопорушень.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи.

Таким чином, використавши всі можливі засоби для забезпечення справедливого розгляду справи, враховуючи скорочений термін розгляду справи, судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 та його адвоката, які в судові засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, за умови якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт правопорушення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

(08 жовтня 2024 року о 19:00):

- відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 260967 від 01.11.2024, підписаним особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в якому зафіксовані обставини інкримінованогоОСОБА_1 правопорушення.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями зазначеними у даному протоколі, власноручно підписав його. При цьому належить врахувати, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловив будь-яких конкретних зауважень щодо його змісту, а лише зазначив «не згоден»;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.10.2024, із якого вбачається, що працівником ПОГ СВГ ВП № 3 ХРУП № 3 капітаном поліції Д. Фатуллаєвим прийнято заяву від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який просить прийняти заходи до рідного брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 08.10.2024 о 19:00, перебуваючи за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив з ним сімейну сварку;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких вказана особа зазначила, що 08 жовтня 2024 року близько 19:00 він з матір`ю повернувся додому, де знаходився його брат ОСОБА_1 . Брат безпричинно вчинив з ним сімейну сварку, під час якої висловлювався в його адресу брутальною лайкою, на зауваження не реагував;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких остання пояснила, що 08 жовтня 2024 року о 19:00 разом з сином ОСОБА_2 вони зайшли до себе у двір, де перебував її другий син ОСОБА_1 . Останній безпричинно вчинив сімейну сварку, під час якої висловлювався брутальною лайкою та погрожував розправою;

- відповідно пояснень ОСОБА_1 , останній відмовився від дачі показів по вищезазначеним обставинам справи, посилаючись на ст. 63 Конституції України: «Особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом».

(29 жовтня 2024 року о 10:30):

- відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 260966 від 01.11.2024, підписаним особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в якому зафіксовані обставини інкримінованогоОСОБА_1 правопорушення.

Аналізуючи зміст даного протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями зазначеними у протоколі, власноручно підписав його, при цьому не висловив будь-яких конкретних зауважень щодо його змісту, а лише зазначив «не згоден»;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.10.2024, із якого вбачається, що працівником ПОГ СВГ ВП № 3 ХРУП № 3 старшим лейтенантом поліції О. Гречка прийнято заяву від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка просить прийняти заходи до рідного її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 29.10.2024 о 10:30, перебуваючи за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , влаштував з нею сварку, в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких остання пояснила, що 29 жовтня 2024 року приблизно о 10:30, за адресою місця проживання син влаштував з нею сварку, в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та висловлював погрози;

- відповідно пояснень ОСОБА_1 , останній відмовився від дачі показів по вищезазначеним обставинам справи.

Вище перелічені докази, у розумінні ст. 251 КУпАП України, суд визнає належними, допустимими, та такими, що узгоджуються між собою і які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою посадовою особою, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Суд не володіє беззаперечними доказами про застосування поліцейськими недозволених методів та фальсифікацію ними матеріалів про вказані адміністративні правопорушення, а також доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення. Відповідно, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Свобода від насильства це одне із основних прав людини. При цьому, для складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не має значення поведінка потерпілої сторони.

Зібрані по справі докази, як то протоколи про адміністративні правопорушення, протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, пояснення потерпілих осіб, свідчать про наявність дій психологічного характеру з боку ОСОБА_1 , які мають не поодинокий характер, які вчиняються стосовно рідної матері та його рідного брата.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, судом не встановлено, також і сам ОСОБА_1 та адвокат, який представляє інтереси даної особи, не надали жодних доказів його невинуватості у вчиненні адміністративних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості у законний спосіб захищати свої права та свободи, у разі порушення їх матір`ю та його рідним братом, не вчиняти сварку з брутальною лайкою та погрозами розправи, як на адресу брата так і матері в різні періоду часу (08 жовтня 2024 року та 29 жовтня 2024 року), що свідчить про направленість його умислу на вчинення домашнього насильства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Як передбачено ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2024, справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єднані в одне провадження - № 619/31/25.

Згідно частини 1 статті 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суддя вважає за необхідне притягнути до адміністративної відповідальності та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, достатнє для його виправлення, у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави. Інші розміри адміністративного стягнення є більш суворими, з урахуванням особи явно несправедливими, для їх застосування достатніх підстав не убачається.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представника дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ї групи та має право на пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 05.04.2024.

Таким чином,ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору, при накладенні адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 36, 247, 283-284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) грн 00 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу в сумі 170,00 грн по матеріалам про адміністративні правопорушення: р/р UA0020599, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), КОД , отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Дергачі/21081100, провадження № 3/619/31/25, справа № 619/9362/24.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, при накладенні адміністративного стягнення, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особу з інвалідністю 2-ї групи.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Повний текст постанови оголошений учасникам судового провадження в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 10 січня 2025 о 08 годині 30 хвилин.

Суддя М. І. Риков