Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2537/24
Провадження № 3/945/29/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого вантажником ТОВ «Термобут», РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.12.2022 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2024 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 840859 від 20 жовтня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2024 року справу розподілено та передано головуючому судді Павленко І.В.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 840859, складеного 20 жовтня 2024 року поліцейським СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області рядовим поліції Валковим О.А., 20 жовтня 2024 року о 10 годині 33 хвилини в Миколаївській області, Миколаївського району, в с. Кринички поблизу вул. Світла (поле) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_3 та причепом до нього, номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на місці за допомогою газоаналізатора Драгер відмовився, та відмовився від проходження в найближчому медичному закладі під відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені до судового розгляду на 05 листопада 2024 року о 10 годині 30 хвилин, 04 грудня 2024 року о 09 годині 30 хвилин та 03.01.2025 року о 09 годині 00 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про слухання справи шляхом здійснення телефонограми за номером телефону, вказаним ним у поясненні, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення; відповідно до телефонограми секретаря судового засідання від 02 січня 2025 року передати інформацію не вдалося можливим, оскільки останній відхилив дзвінок (а. с. 21).

Одночасно повідомлявся про слухання справи шляхом направлення судових повідомлень на номер телефону, вказаною ОСОБА_1 у заяві на отримання електронних повісток; однак, відповідно до довідок про недоставляння SMS одержувачу ОСОБА_1 не доставлено з причин: повідомлення не може бути доставлено абоненту з технічних причин у оператора мобільного зв`язку (а. с. 11, 22, 66).

Додатково про дату, час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме до Миколаївського районного суду Миколаївської області в судове засідання на 09:00 03.01.2025 року на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а. с. 22).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 21 листопада 2024 року, в якій остання просить долучити до матеріалів справи копію заяви від 21 жовтня 2024 року в 1 екз. та підтвердження про відправлення цієї заяви електронною поштою на ім`я начальника ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Строка О., підписаною особисто особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній просить скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 840859 від 20 жовтня 2024 року, у зв`язку з тим, що на момент складання протоколу ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, його поліцейські не зупиняли, автомобіль стояв за селом в неробочому стані, а ОСОБА_1 в машині не знаходився; поліцейські під`їхали до останнього, попросили показати документи, на що він погодився, та на вимогу поліцейських надав посвідчення водія; згодом, без поважних на те причин, інспектор запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 спочатку відмовився, адже не зрозумів причин такого огляду, попросивши в поліцейського ВП № 5 сертифікат на апарат для погодження такого огляду (Драгер), однак його так і не надали; згодом, коли інспектор почав виписувати протокол, ОСОБА_1 дав згоду на проходження, але йому відмовили; в подальшому, поліцейський виписав ще постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ББА № 195218 у виді штрафу 340 грн, при тому, що транспортний засіб навіть не рухався, адже автомобіль не справний стояв на вільній території в полі біля с. Кринички.

Отже, з вказаного вбачається, що ОСОБА_1 відомо про час, дату та місце розгляду справи.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 20 жовтня 2024 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 840859, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся всіма можливими способами, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеодиск, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 840859, суд дійшов такого.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, Відділенням поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 840859, відповідно до якого 20.10.2024 року о 10:33 водій ОСОБА_1 керував т/з Ford Transit, н/з НОМЕР_3 та причепом до нього, н/з НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на місці за допомогою газоаналізатора Драгер відмовився, та відмовився від проходження в найближчому медичному закладі під відеозапис; вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 з зауваженнями «готовий здати аналіз на алкоголь, не беруть»; відповідно до протоколу документи - не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування т/з - не видавався (а. с. 1);

- начебто пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 20.10.2024 року, які написані не ним, де вказано, що 20.10.2024 року близько 10:30 керуючи т/з Ford Transit, н/з НОМЕР_3 та причепом до нього, н/з НОМЕР_4 , він виїхав на окраїну, щоб вивезти сміття. В цей момент під`їхали працівники патрульної поліції, які зробили останньому зауваження з приводу викидання сміття. В ході розмови, у поліцейського виникла підозра, що ОСОБА_1 вживав спиртні напої, та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в найближчому медичному закладі, на що останній відмовився, та йому було повідомлено, що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

в кінці пояснень зроблена приписка особисто ОСОБА_1 «з вище викладеними обставинами не згоден! ОСОБА_1 підпис» (а. с. 2);

- фотокопія т/з Ford Transit, н/з НОМЕР_3 та причеп до нього, н/з НОМЕР_4 (а. с. 3);

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 195218 від 20.10.2024 року, з якої слідує, що 20.10.2024 року водій ОСОБА_1 керував Ford Transit, н/з НОМЕР_3 та причепом до нього, н/з НОМЕР_4 , порушивши вимоги п. п. 31.4.7.а. ПДР, а отже скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а. с. 4);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів Алкотестера Драгер 0019, складений інспектором СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Максимчук М.Г. у зв`язку з виявленням ознаки різкого запаху алкоголю з порожнини рота.

Даний акт містить графу «П.І.Б та підпис особи, стосовно якої проводився огляд, запис про відмову від підпису», що взагалі не заповнена. Крім того, вказаний акт не містить і дати його складання. Вказане не дозволяє розцінювати акт як належний та допустимий доказ у справі, адже з відомостей, що містяться в ньому неможливо ідентифікувати особу, відносно якої він складений, в також дату складення, тобто належність до події, які стались 20.10.2024 (а. с. 5);

- диск, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 840859 від 20.10.2024 року, який не містить ідентифікуючих ознак, що був відтворений у судовому засіданні, на якому міститься 2 файли:

з 1 відеофайлу вбачається, що поліцейським складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та від проходження огляду в найближчому медичному закладі.

Даний відеофайл зафіксував, що ОСОБА_1 сказав «За кермом цього авто я не сидів, ви мене не зупиняли»;

з 2 відеофайлу вбачається, що транспортний засіб Ford Transit, н/з НОМЕР_3 з причепом до нього, н/з НОМЕР_4 , стояв, припаркований на звалищі.

На цьому відео ОСОБА_1 зауважував «Я стояв на місці, я транспортним засобом не керував, згоден дихати, не беруть аналізи»; також, з відео вбачається, що підписуючи протокол, складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 вказав, що не згоден, готовий здавати аналіз на алкоголь, не беруть (а. с. 7). Також на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, пояснюючи це саме тим, що автомобіль був припаркований, він не рухався, ОСОБА_1 не перебував у вказаному автомобілі, а потім коли він не був почутий і працівник поліції розпочав складати протокол, він погодився пройти огляд.

На відео не зафіксовано рух автомобіля, керування автомобілем ОСОБА_1 , перебування його на сидінні водія або на пасажирському місті та будь-яких інших дій, які б вказували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що працівники поліції взагалі зупиняли вказаний автомобіль, що автомобіль взагалі рухався та ним керував саме ОСОБА_1 .

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1., 1.3. Розділу 1 «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ» Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Розділу 1 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Пунктом 2.5 Розділу 2 «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до абзацу ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1ст. 130 КУпАП, визнається відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 3 грудня 2005 року № 14, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В п. 38 постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, а відповідно не доведено, що він є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процедура виявлення у водіїв ознак сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Мінюсті 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, п. 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, шо у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особі не надавалось. Після отримання згоди особи пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, такого огляду проведено не було.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вказаних вимог працівниками поліції дотримано не було, що в результаті унеможливило відповідно встановити подію та склад ймовірного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів та доказу долученого до протоколу про адміністративне правопорушення на електронному носієві, не вбачається вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже відповідальними особами СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області не підтверджено саме факту керування останнім т/з Ford Transit, н/з НОМЕР_3 та причепом до нього, н/з НОМЕР_4 , а отже не здобуто достатньо доказів для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 9, 62 Конституції України, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, ПДР, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Павленко