ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 553/3517/24
Провадження № 3/553/51/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Сіомашко В.Р., представника Полтавської митниці Крилова О.О., захисника особи, яка притягується до відповідальності Хурсенка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду міста Полтави 08.11.2024 надійшов протокол № 0129/80600/24 від 04.09.2024 про порушення митних правил складений головним державним інспектором Полтавської митниці Баклицьким Є.П. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, у відсутність останнього.

Згідно із вказаним протоколом про порушення митних правил № 0129/80600/24, Полтавською митницею за листом ТУ БЕБ у Полтавській області від 08.03.2024 № 23.14/3.2/1467-24 проводилася перевірка законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів на адресу військової частини НОМЕР_2 та підпорядкованих військових частин (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

В ході проведення перевірки встановлений факт ввезення 29.04.2022 громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля «OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN НОМЕР_5 через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», митного поста «Ягодин» Волинської митниці як гуманітарної допомоги.

Згідно листа Волинської митниці від 15.04.2024 № 7.3-2/28-08-04/7/4332 як підставу для ввезення на митну територію України автомобіля«OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN НОМЕР_5 ОСОБА_1 серед інших документів, надав декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 29.04.2022, де в розділі 6 "Отримувач" вказано військова частина НОМЕР_2 , в розділі 9 "Вид допомоги" зазначено транспортний засіб: «OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN W.0L06BG762V501723.

В ході проведення відповідних перевірочних заходів на адресу Полтавської митниці надійшов лист військової частини НОМЕР_2 від 25.05.2024 № 1571/5092, згідно якого митницю було повідомлено, що автомобіль «OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN НОМЕР_5 не надходив на адресу військової частини НОМЕР_2 , на відповідному обліку не перебуває.

Згідно службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці від 12.07.2024 № 15-02/15-01/4040 вартість подібного транспортного засобу «OPEL FRONTERA», 2002 року виготовлення станом на 29.04.2022 становить 73648,56 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані митним органом за ч.1 ст.483 МК України, як переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару автомобіля «OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN НОМЕР_5 , шляхом подання до митного органу, як підставу для переміщення товарів декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 29.04.2022, що містить неправдиві відомості щодо одержувача.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, адвокат Хурсенко С.О. в судовому засіданні прохав закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення. Наголосив, що ОСОБА_1 дійсно ввіз вказаний вище транспортний засіб як гуманітарну допомогу та фактично передав його у користування військової частини. На облік автомобіль було поставлено військовою частиною лише у 2024 році після безпосередніх звернень як самого ОСОБА_1 так і захисника.

Представник Полтавської митниці Крилов О.О. прохав притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, наполягаючи на наявності в діях останнього складу правопорушення. Зазначив, що є не зрозумілим де знаходився транспортний засіб протягом двох років після його ввезення на митну територію України і чому закріплений військовослужбовець не поставив його на облік.

Заслухавши пояснення представника митного органу, захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Так, за змістом ст. ст. 458, 487 МК України, ст. ст. 9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Частиною першою ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена ззовні її воля і що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.»

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст. 494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведеного слідує, що протокол про порушення митних правил, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.

Основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена ззовні її воля і що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

Так, у протоколі про порушення митних правил № 0129/80600/24 від 04.09.2024 зазначається, що до митного контролю автомобіля «OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN НОМЕР_5 було подано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, яка була заповнена громадянином України ОСОБА_1 , в якій вищевказаний транспортний засіб ним заявлений як гуманітарна допомога.

Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою отримувачем є військова частина НОМЕР_2 , фактичне місце розвантаження гуманітарного вантажу зазначено: Харківська область.

До протоколу додано лист від 25.05.2024 військової частини № НОМЕР_2 , згідно з яким автомобіль марки «OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN НОМЕР_5 до військової частини не надходив та на обліку не перебуває.

Водночас, згідно з листом військової частини від 25.10.2024, транспортний засіб «OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN НОМЕР_5 , надійшов до військової частини та поставлений на облік, що підтверджується реєстраційним свідоцтвом серії НОМЕР_6 від 27.09.2024.

Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_2 від 09.01.2025, адресованого на ім`я адвоката Хурсенка С.О. у відповідь на його запит, транспортний засіб «OPEL FRONTERA», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації DE) VIN НОМЕР_5 надійшов до військової частини та поставлений на облік. Станом на 25.05.2024 вказаний транспортний засіб знаходився у особистому користуванні військовослужбовця. Після звернення Полтавської митниці військовослужбовець написав рапорт про постановку на облік транспортного засобу і вказаний автомобіль був постановлений на облік військовою частиною НОМЕР_2 наказом командира № 578 від 03.09.2024.

Таким чином, наведені обставини об`єктивно свідчать про те, що під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 вніс правдиві відомості до документів під час митного оформлення та фактично передав у користування одержувача гуманітарної допомоги транспортний засіб.

Суду не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 під час переміщення через митний кордон транспортного засобу та внесення відомостей до декларації вніс неправдиві відомості щодо одержувача.

При цьому саме у користуванні військової частини НОМЕР_2 , яка вказана у декларації як одержувач, і знаходився транспортний засіб, який в подальшому було постановлено на облік.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів неправдивих відомостей щодо одержувача.

Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права та суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №760/10803/15-а (адміністративне провадження №К/9901/19074/18).

Згідно положень ст. ст. 486, 495 МК України обов`язок доказування у митній справі покладається на органи доходів і зборів (митних органів).

Статтею 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, суд констатує, що в даному випадку посадовими особами митного органу не було доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, зокрема, наявності об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення у формі вчинення дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару неправдивих відомостей щодо одержувача.

Згідно ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 527-529 МК України, ст.ст.247, 283- 285,287-291,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих