П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Громадянин України ОСОБА_1 в невстановлений час, але не пізніше 00:53 год. 05.11.2024, вчинив незаконне перетинання державного кордону зі Словацької Республіки в Україну поза пунктом пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України», внаслідок чого 05.11.2024 року о 02 год. 30 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 50 метрів до інженерних споруд та загороджень на відстані 350 метрів до Державного кордону України на напрямку 287 прикордонного знаку на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Отже, гр. України ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

В судові засідання, призначені 15.11.2024, 25.11.2024, 28.11.2024, 03.12.2024, 13.12.2024, 18.12.2024, 24.12.2024, 30.12.2024 та 08.01.2025, громадянин України ОСОБА_1 не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся згідно заяви на отримання електронних повісток від 5.11.2024, але причин неявки (за виключенням судового засідання, призначеного на 28.11.2024) суду не повідомив. Однак слід урахувати, що вказана особа була належним чином повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з цим, слід урахувати, що захист інтересів ОСОБА_1 представляє адвокат Альошин В.С., який подав суду заяву про проведення судових засідань в режимі відеоконференції. Зазначена заява судом була задоволена, надано адвокату можливість участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

03.12.2024 адвокат Альошин В.С. реалізував своє право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та заявив клопотання про виклик в якості свідків інспекторів прикордонної служби ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Зазначене клопотання судом було задоволене, а розгляд справи відкладений.

Також адвокат Альошин В.С. приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 30.12.2024 та заявив клопотання про зупинення судового провадження з тих підстав, що ОСОБА_1 проходить військову службу. Суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника щодо зупинення судового провадження з тих підстав, що такі дії не регулюються КУпАП. Більше того, під час зупинення судового провадження строки притягнення до адміністративної відповідальності не зупиняються, хоча є строковими. Окрім цього, захисником не наведено жодних аргументів, що заважає проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , та чи є вони такими, що можуть вплинути на розгляд справи.

Так як після відмови суду в задоволенні клопотання про зупинення судового провадження захисником було заявлене клопотання про відкладення судового засідання для надання ОСОБА_1 можливості надати суду особисті пояснення з приводу інкримінованого правопорушення, а також враховуючи неявку свідка ОСОБА_2 , судове засідання було відкладене на 13:30 год. 08.01.2025.

В судове засідання 08.01.2024 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Альошин В.С. не з`явилися (в тому числі в режимі відеоконференції) та не надали суду жодних доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки, а тому з врахуванням того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1, ст. 204-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника.

Допитаний в судовому засіданні 30.12.2024 свідок ОСОБА_5 надав показання, що працює на посаді начальника групи тримання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 05.11.2024 свідок на підставі доповіді старшого прикордонного наряду склав рапорт, адресований заступнику начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 , в якому повідомлено про обставини переслідування та затримання особи ОСОБА_1 , який 05.11.2024 незаконно перетнув державний кордон України поза пунктом пропуску. Особисто свідок ОСОБА_7 . ОСОБА_1 не затримував та при затриманні присутній не був.

Також в судовому засіданні 30.12.2024 був допитаний свідок ОСОБА_8 , який повідомив, що займає посаду начальника групи повітряної розвідки та протидії повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 05.11.2024 о 00:53 год. свідок отримав завдання щодо пошуку та затримання невідомої особи в межах 294-295 прикордонних знаків. Прибувши в район 295 прикордонного знаку, підняв БПЛА, однак безрезультатно. Через 10 хвилин знов підняв БПЛА, вже в напрямку 287 прикордонного знаку, і виявив особу, яка згодом була затримана та ідентифікована як ОСОБА_1 . Відеоспостереження проводилося безперервно з моменту фіксації особи і до того моменту як особа була затримана. Порушником державного кордону міг бути лише ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні 08.01.2025 свідок ОСОБА_9 надав показання, що працює на посаді водія 1 групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 05.11.2024 надійшла інформація від старшого зміни прикордонного наряду про перебування поблизу державного кордону однієї невідомої особи. За допомогою БПЛА було виявлено особу, яку ідентифіковано згодом як ОСОБА_1 , затримано особисто свідком, доставлено на підрозділ. Інших осіб, окрім ОСОБА_1 , в ніч 05.11.2024 в зоні відповідальності свідка не фіксувалося.

Джерела права та застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів - це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

Відповідно до статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.

Так, відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність».

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено права Державної прикордонної служби України. За якою, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право втому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п.12);

Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 27.07.1998 за №1147 «Про прикордонний режим» визначено, що прикордонна смуга - це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо уздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або уздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах територій селищних і сільських рад, прилеглих до державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

Згідно статті 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Статтею 12 вищевказаного закону визначається, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами направо в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України. Пропуск осіб, які незаконно перетинають державний кордон України з наміром бути визнаними біженцями чи особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, і у яких відсутні документи, що посвідчують особу, або якщо такі документи є фальшивими, здійснюється без таких документів.

Диспозиція частини 1 статті 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП становлять такі альтернативні дії: 1) перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади; або 2) спроба такого перетинання.

Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №145298 від 05.11.2024 року;

- протоколом про адміністративне затримання від 05.11.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 був затриманий о 02:30 год. 05.11.2024 на відстані 50 метрів до інженерних споруд та загороджень на відстані 350 метрів до Державного кордону України на напрямку 287 прикордонного знаку на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 05.11.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 під час огляду виявлено та вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, грошові кошти та інші речі;

-рапортами начальника групи тримання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 , начальника групи повітряної розвідки та протидії повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , водія 1 групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 ;

-особистими показаннями свідків начальника групи тримання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 , начальника групи повітряної розвідки та протидії повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , водія 1 групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 ;

-схемою місця затримання правопорушника на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 5.11.2024, із фото таблицею.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені та отримані у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Сукупність таких обставин як час та місце затримання ОСОБА_1 02:30 год. 05.11.2024 на відстані 50 метрів до інженерних споруд та загороджень на відстані 350 метрів до Державного кордону України на напрямку 287 прикордонного знаку, що знаходиться на значній відстані від зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 м. Дніпропетровськ; наявність при затриманні у особи паспорту громадянина України для виїзду за кордон, інших офіційних особистих документів, значної суми грошових коштів (1700 дол.США, 8800 грн, 300 злотих) ; відсутність логічно-мотивованого та правдоподібного пояснення перебування ОСОБА_1 в темний час доби у безпосередній близькості до державного кордону України - у взаємозв`язку з іншими зібраними по справі доказами підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та його вину.

При цьому судом також враховується те, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 КУпАП: перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, за що передбачено відповідальність за частиною 1 статті 204-1 КУпАП.

Накладення адміністративного стягнення

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає за необхідне застосувати до громадянина України ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судові витрати:

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись частиною 1 статті 204-1 КУпАП, статтями 33, 34, 35, 40-1, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 гривень судового збору.

На підставі ч. 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 , подвійний розмір штрафу в розмірі 6 800,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. ГОЛЯНА