Номер провадження: 33/813/333/25
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В. Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 10 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.07.2024 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Перевіривши скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03.04.2008).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).

За положеннями ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.2 ст.287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Так, за ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за положеннями ст.294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. Положеннями чинного КУпАП не передбачено залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків. Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки за відповідним клопотанням у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

З тексту оскаржуваної постанови суду вбачається, що 10.07.2024 Суворовський районний суд м.Одеси розглянув справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Копія постанови суду направлена ОСОБА_1 на адресу її мешкання: АДРЕСА_1 .

За інформацією ЄДРСР постанова Суворовського районного суду м.Одеси від 10.07.2024 надіслана судом до реєстру 17.07.2024 та забезпечено надання загального доступу: 19.07.2024.

30.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою на рішення Суворовського районного суду від 06.12.2024 у справі №523/10715/24, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Наведене свідчить, що апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-деного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду дана скарга не містить.

Разом з тим, конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його. В протилежному випадку - у разі не подання такого клопотання або у разі визнання судом вказаних підстав пропуску строку не поважними, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Отже, враховуючи вказану вимогу закону, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання про поновлення строку на апеляційне оскарження за власною ініціативою, без відповідного клопотання апелянта.

Враховуючи, що апелянт не порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 10.07.2024 необхідно повернути особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження та скаржником не заявлено клопотання про його поновлення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у справі №523/10715/24 судом 10 липня 2024 року ухвалена постанова, а ні рішення суду від 06.12.2024, як зазначає апелянт в апеляційній скарзі. Більш того, апеляційна скарга не містить відповідного обґрунтування, лише зазначено про невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, без зазначення конкретних порушень. Також апелянт просив суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , в той час як справа розглядалась не в позовному провадженні, а в порядку визначеному КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта права на повторне звернення у встановленому законом порядку з апеляційною скаргою у разі усунення обставин, що були підставою для її повернення, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 10 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП- повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко