ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/123/25 Справа № 243/8464/24 Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Прокопцева С.В.,

апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якій працює водієм у МНС38, посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане Центр ДАІ1443, 05 жовтня 2016 року, РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2024 року встановлено, що 07 жовтня 2024 року о 00 годині 20 хвилини, в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Голубівській біля будинку № 55, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Daewoo Matiz, н.з. НОМЕР_3 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Велась відеофіксація відеореєстратор №47277, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Прокопцев С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням матеріального і процесуального права.

Зазначає, що у даному випадку відсутній факт встановлення судом обставин, визначених законом, які б давали поліцейським право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Так, матеріали справи не містять передбачені законом підстави для зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не є безперервним.

Вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, його не направляли до закладу охорони здоров`я, оскільки в матеріалах справи відсутнє таке направлення.

Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП має наслідком його недійсність.

Позиції сторін в суді :

Захисник Прокопцев С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника Прокопцева С.В. не підлягає задоволенню за таких підстав:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 982608 від 07 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що 07 жовтня 2024 року о 00 годині 20 хвилини, в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Голубівській біля будинку № 55, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Daewoo Matiz, н.з. НОМЕР_3 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився;

- рапортом інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, відповідно до якого під час патрулювання вулиць м. Слов`янськ, було зупинено автомобіль «Daewoo Matiz», н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , при спілкуванні з останнім було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.

- відеозаписами, які є додатками до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 982608 від 07 жовтня 2024. З наданих відеозаписів вбачається, що інспектор патрульної поліції рухається по дорозі на службовому транспорті та переслідує автомобіль Daewoo Matiz, н.з. НОМЕР_3 . З другого відеозапису вбачається, що поліцейський встановлює особу водія ОСОБА_1 , запитує чи йому належить автомобіль та які категорії він має. Потім поліцейський питає водія, чи він знає, які наслідки керування транспортним засобом у тверезому стані, на що водій погоджується та каже: «А чому ви мене догнали?», на що поліцейський зазначає про дію комендантської години. На відеозаписі водій вказує, що він їхав додому (починаючи 00:27:19). Крім того водій ОСОБА_1 зазначає, що він випив літр вина (00:27:25), йому пропонують проїхати до медзакладу, вказують що він продує Драгер, на що водій вказує, що він вживав тільки алкоголь, крім того зазначає, що грошей в нього немає, та просить поліцейського надати йому свої контакти. Після чого поліцейський пропонує пройти огляд водія на стан сп`яніння у наркологічному закладі, однак водій спочатку погоджується, та вказує які наслідки будуть якщо він відмовиться, поліцейський зазначає, що в обох випадках буде складено протокол про адміністративне правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, водій ще раз наголошує про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, після чого відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім цього при встановленні анкетних даних водія ОСОБА_1 , останній на питання поліцейського відкіля він їхав, вказує, що їхав зі сторони третьої Билбасівки до себе додому. Після чого водію ОСОБА_1 роз`яснюються права, водієві права зрозумілі. Після чого поліцейський зазначає, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, та йому потрібно буде визвати тверезого водія, на що ОСОБА_1 погоджується, та зазначає, що йому все зрозуміло. Після чого водій ОСОБА_1 намагається домовитися із поліцейськими щодо уникнення відповідальності. Після чого, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та роз`яснюють водієві суть протоколу.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту поліцейського, відеозапису подій, що мали місце 07 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_1 , рапорту поліцейського, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду 1-ї інстанції щодо відхилення доводів сторони захисту про те, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Так, з наданих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (відеозапис, починаючи з 0:03:12), оскільки підтверджує, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випив 1 літр вина.

Суд першої інстанції вірно надав критичну оцінку доводам захисника про недоведення факту керування транспортним засобом «Daewoo Matiz», н.з. НОМЕР_3 водієм ОСОБА_1 , з яким погоджується і апеляційна інстанція, оскільки з наданих відеозаписів водій ОСОБА_1 неодноразово підтверджує факт керування ним транспортним засобом «Daewoo Matiz», н.з. НОМЕР_3 . Крім того, протягом всього часу спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, він жодного разу не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Навпроти, розуміючи наслідки вчиненого правопорушення та визнаючи свою провину, він неодноразово намагався домовитися із поліцейським аби уникнути відповідальності.

Надано судом 1-ї інстанції вірну оцінку доводам сторони захисту щодо незаконності зупинки транспортного засобу. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено о 00:20, 07 жовтня 2024 року, тобто під час комендантської години, про що було працівником поліції повідомлено водієві (відеозапис, починаючи з 0:00:57), проти чого ОСОБА_1 не заперечував.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020 року (зі змінами) на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Крім того, за змістом п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456, поліцейський має право здійснювати перевірку транспортних засобів, а також вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Отже, працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», з чим погоджується суд апеляційної інстанції. Тому, порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено, а доводи захисника щодо незаконності зупинки транспортного засобу є безпідставними.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, спростовуються дослідженим відеозаписом, згідно якого водію ОСОБА_1 працівниками поліції декілька разів роз`яснювалось, що його відсторонено від подальшого керування транспортним засобом та необхідно викликати тверезого водія (відеозапис, починаючи з 0:05:25 та з 0:09:49).

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2,5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Прокопцева С.В. та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин