Провадження № 3/643/58/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 127643 від 12.11.2024, ОСОБА_1 12.11.2024 о 21 год. 30 хв. скоїв фізичне та психологічне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та кидався на ОСОБА_2 , чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 127642 від 12.11.2024, ОСОБА_1 12.11.2024 о 21 год. 30 хв. скоїв фізичне та психологічне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та кидався на свою колишню дружину ОСОБА_2 , які перебували за місцем мешкання в себе вдома в присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 070403 від 13.11.2024, ОСОБА_1 13.11.2024 близько 7 год 15хв. за адресою: АДРЕСА_1 не виконав терміновий заборонений припис АА433724 від 12.11.2024 22год.40 хв. до 22.11.2024 12год.40 хв., а саме почав контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 25.11.2024, об`єднано в одне провадження справу за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №070403 від 13.11.2024 у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (справа №643/14230/24, провадження №3/643/4104/24), справу за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №127643 від 12.11.2024 у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 643/14232/24, провадження №3/643/4105/24) та справу за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №127642 від 12.11.2024 у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 643/14233/24, провадження №3/643/4106/24). Об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний номер №643/14230/24, провадження №3/643/4104/24.

В день надходження адміністративного матеріалу (22.11.2024) явку до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечено не було.

10.12.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання призначене на 16.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 10.12.2024 ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 16.12.2024.

23.12.2024 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та відео, про що свідчить його підпис у заяві.

В чергове судове засідання призначене на 13.01.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок. 30.12.2024 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що подія правопорушення сталася 12.11.2025 та 13.11.2025, ОСОБА_1 ознайомлений з матеріалами справи та відео, в черговий раз не з`явився в судове засідання, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки ним не доведено наявність поважних причин, які свідчать про неможливість приймати участь у розгляді справи.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Потерпіла ОСОБА_2 , яка також є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановлений законом порядок, про причини неявки до суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Тобто, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, в тому числі суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормам інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

У протоколі про адміністративне правопорушення по даній категорії справ повинні бути чітко відображені не тільки прояви домашнього насильства, а й наслідки у вигляді заподіяної фізичної або психологічної шкоди чи можливості її завдання.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 127643 від 12.11.2024, ОСОБА_1 12.11.2024 о 21 год. 30 хв. скоїв фізичне та психологічне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та кидався на ОСОБА_2 , чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 127642 від 12.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 12.11.2024 о 21 год. 30 хв. скоїв фізичне та психологічне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та кидався на свою колишню дружину ОСОБА_2 , які перебували за місцем мешкання в себе вдома в присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Проте, дані протоколи не містять обов`язкової ознаки об`єктивної сторони цього правопорушення, а саме, наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілих.

Згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи, що протоколи серії ВАД № 127643 від 12.11.2024 та Серії ВАД № 127642 від 12.11.2024 не містять істотних ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у суду відсутні підстави для висновку про те, що внаслідок дій ОСОБА_1 була завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілих, оскільки така шкода, згідно з протоколом, йому інкримінована не була.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №070403 від 13 листопада 2024 року убачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення виконання вимог тимчасового заборонного припису терміновий заборонений припис АА433724 від 12.11.2024 22год.40 хв. до 22.11.2024 12год.40 хв., а саме почав контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 .

В матеріалах справи міститься копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА433724 від 12.11.2024 , згідно з яким, даний припис винесений щодо ОСОБА_1 строком на 10 діб з 22 год. 40 хв. 12.11.2024 по 22год.40 хв. 22.11.2024, яким встановлено заходи щодо останнього, зокрема: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

В свою чергу, винесений терміновий заборонний припис серії АА433724 від 12.11.2024 є похідним від вищевказаного протоколу Серії ВАД № 127643 від 12.11.2024 та стосується однієї і тієї самої події, яка відбулась 12.11.2024.

Отже, оскільки терміновий заборонений припис щодо ОСОБА_1 видавався як реагування на факт домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 , якого, як було встановлено вище він не вчиняв, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, за викладених в протоколі обставин, яке йому наразі інкримінується.

Так, відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП (протокол серії ВАД № 127642 від 12.11.2024, протокол серії ВАД № 127643 від 12.11.2024, протокол серії ВАД №070403 від 13.11.2024) відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Довготько Т.М.