Справа № 155/1899/24
Провадження №3/155/10/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності Овсієнка С.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця

за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №597866 від 08 листопада 2024 року ФОП ОСОБА_1 18 жовтня 2024 року близько 14 години 10 хвилин в АДРЕСА_2 , здійснив реалізацію дизельного палива в кількості 166,31 л за ціною 46 гривень за 1 л без наявності відповідної ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі пальним, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95 ВР від 19 грудня 1995 року, п. 2 ст. 29 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-IХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Овсієнко С.А. в судовому засіданні зазначив, що ознайомившись із змістом протоколу, вважає його складеним з порушенням норм чинного законодавства, через що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зазначив, що останній є фізичною особою-підприємцем, займається ремонтом автомобілів, має дозвіл (ліцензію) на зберігання дизельного палива для власного використання. Поснив, що у вказаний в протоколі день на територію ОСОБА_1 приїхали працівники податкової служби, які склали акт перевірки за реалізацію палива без одержання на це відповідного дозволу (ліцензії). Також зазначив, що до матеріалів протоколу не долучено жодного доказу, який би підтверджував продаж ОСОБА_1 пального. При цьому вказав, що кошти і пальне не вилучалось, на відеозаписах, долучених до матеріалів справи не зафіксовано факт заправки пального в бак автомобіля та передачі грошових коштів.

ОСОБА_1 у письмових поясненнях зазначив, що працює на СТО в місто Горохів, вулиця Львівська, 45а, здійснює ремонт автомобілів. За вказаною адресою встановлено три резервуари для зберігання пального для його автомобіля, об`ємом 10000 л, 5000 л, 5000 л. Отримав ліцензію на право зберігання пального за адресою: місто Горохів, вулиця Львівська, 45а виключно для власних потреб. На даний час не займається реалізацією пального.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів національної поліції (ст. 164 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об`єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання відповідної ліцензії.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Окрім того, ст. 42 ГК України визначено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до правової позиції, визначеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність яка провадиться безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Вказана ч.1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема до Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Стаття 29 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачає, що роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Як слідує з акту фактичної перевірки від 18 жовтня 2024 року №03/09-01, суб`єкт господарювання ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з актом, перевіркою встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 було придбане пальне в кількості 166,31 л по ціні 46 гривень за 1 літр на загальну суму 7650 гривень 26 копійок (повернення пального та коштів не відбулось). При розрахунку дану контрольно-розрахункову операції ОСОБА_1 провів без застосування РРО та без видачі розрахункового документа встановленої форми. За даною адресою місця зберігання пального розташовано 3 резервуари об`ємом 10 м?, 5 м?, кожен з яких з`єднаний за допомогою запірної арматури з паливо-роздавальною колонкою не встановленої марки, з якої було здійснено реалізацію пального за наявності ліцензії на право зберігання пального для власних потреб. На час проведення перевірки та реалізації пального ОСОБА_1 не зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального у центральному органі за місцем знаходження відповідно до п.п. 212 3а, п.212.3 ст. 212 ПК України. Відповідно до п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України платник податку розпорядник акцизних складів зобов`язаний зареєструвати усі акцизні склади в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Відповідно до даних а/с Податковий блок СПД ОСОБА_1 станом на 18 жовтня 2024 року не зареєстрований в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового, не зареєстровано акцизні склади в підсистемі Відомості про акцизні склади. Так як контрольно-розрахункова операція проведена без ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним на момент проведення перевірки, порушено ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95 ВР від 19 грудня 1995 року, п. 2 ст. 29 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-IХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля пальним без наявності ліценції. Під час проведення перевірки ОСОБА_1 під підпис було вручено письмове звернення про отримання документів. Станом на дату складання матеріалів перевірки ОСОБА_1 жодних документів, які зазначені в письмовому зверненні, не надано. Під час перевірки проводилась відеофіксація, фотофіксація реалізації пального. По факту зафіксованого порушення ОСОБА_1 надано пояснення на окремому аркуші, про факт походження та наявності пального жодних пояснень не надано, у зв`язку з чим неможливо встановити походження палива на момент перевірки. Під час фактичної перевірки було здійснено телефонний дзвінок на лінію 102. Працівникам, що прибули за викликом, ОСОБА_1 було відмовлено до допуску та проведення огляду території, у зв`язку з чим вилучення та огляд пального в резервуарах не відбувся.

Враховуючи вищенаведене, податковий орган дійшов висновку, що суб`єкт господарювання здійснював реалізацію пального без отримання відповідної ліцензії, чим порушив ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР та п. 2 ст. 29 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-IХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Суддя звертає увагу на те, що в матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які докази, що підтверджують факт зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю із реалізації пального. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер); всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

З письмових пояснень працівника Державної податкової служби ОСОБА_2 вбачається, що під час перевірки було виявлено факт реалізації пального, а саме: дизельного палива в кількості 166,31 літрів на загальну суму 7650 гривень 26 копійок. Однак, і з долученого відеозапису не вбачається факту залиття 166,31 літрів дизельного палива у паливний бак автомобіля, зокрема, не відображено роботи паливо-роздавальної колонки та передачі грошових коштів в сумі 7650,26 гривень ОСОБА_1 .

Тому заслуговують на увагу твердження захисника ОСОБА_3 про те, що не підтверджено факту реалізації саме дизельного пального (відсутні експертні чи дослідні висновки) та вилучення зазначеної речовини і грошових коштів.

З огляду на зазначене, судді не надано належних та допустимих доказів того, що ФОП ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, а саме реалізацію пального, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі №597866 від 08 листопада 2024 року не відображають всіх істотних ознак будь-якого зі складів правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП, при цьому суддя не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 279 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.