Справа № 461/8277/24 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х. М.
Провадження № 33/811/1860/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Левицького Д.Р.., представника митниці Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Веселівського А.І. на постанову Галицького районного суду міста Львова від 03 грудня 2024 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду міста Львова від 03 грудня 2024 року провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.483 МК України закрито. Вилучений за протоколом про порушення митних правил №1211/20900/24 від 27.09.2024 року товар повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Відповідно до згаданої постанови та згідно із протоколом про адміністративне правопорушення 1211/20900/24 від 27.09.2024 року, 27.09.2024 року о 06 год. 22 хв. в пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, смугою руху «червоний коридор», в напрямку «в`їзд в Україну» прибув рейсовий автобус «NEOPLAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням "Штутгарт-Київ", яким в якості водія прямував громадянин України ОСОБА_1 . Перед початком митного контролю ОСОБА_1 та двом іншим водіям було надано для заповнення митні декларації та роз`яснено митні правила. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митних декларацій штампом «Під митним контролем № 03398», під час проведення митного огляду транспортного засобу в технічному відділенні рейсового автобуса, під спальним місцем другого водія було виявлено прихований від митного контролю незадекларований товар а саме: 1) Мобільні телефони нові в заводських упаковках з маркуванням на упаковці "iPhone 16ProMax", в асортименті - 7 штук; 2) Смартгодинники нові в заводських упаковках з маркуванням на упаковці "Apple Watch Series 10 46mm Natural Titanium CEL". Виявлений під час митного огляду товар знаходився в технічному відділення рейсового автобуса під спальним місцем водія, загорнутий в непрозорі поліетиленові пакети та прикладений порожніми пляшками з-під води. Доступ до виявлених предметів став можливим після відкриття технічної порожнини під спальним місцем водія та вивантаження всіх порожніх банок з-під води. В пакетах з виявленими телефонами знаходились фіскальні чеки, згідно з якими загальна вартість телефонів та годинників становить 11 941,00 швейцарських франків, що станом на 27.09.2024 згідно курсу валют НБУ становить 580 614,41 гривень.

Згідно наданих громадянином України ОСОБА_1 пояснень, виявлені телефони та годинники, які йому дав у Німеччині знайомий чоловік для перевезення їх за винагороду через кордон, він особисто розмістив в технічному відділення автобуса, під спальним місцем другого водія та приклав інвентарем (порожніми пляшками з-під води).

Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі усного опитування не заявив, в митній декларації не вказав. Таким чином ОСОБА_1 , на думку митного органу, вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник Львівської митниці Веселківський А.І. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Галицького районного суду міста Львова від 03 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією статті (вартість предметів правопорушення становить 580 614,41 грн.), конфіскувати в дохід держави товари, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1211/20900/24 від 27 вересня 2024 року; стягнути витрати за зберігання тимчасово вилучених товарів та складі митниці станом на день розгляду апеляційної скарги; справу розглянути за присутністю представника Львівської митниці.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, а висновок суду першої інстанції помилковим.

Наголошує, що виявлені товари знаходилися у технічному відділені рейсового автобуса під спальним місцем водія, загорнуті в непрозорі поліетиленові пакети та прикладені порожніми пляшками з-під води. Доступ до виявлених предметів став можливим після відкриття технічної порожнини під спальним місцем водія та вивантаження всіх порожніх банок з-під води. Звертає увагу, що ОСОБА_1 свою вину визнав.

Стверджує, що переміщення таким чином товарів, заявлених у протоколі про порушення митних правил таким способом і визнання вини не може не вважатися приховуванням від митного контролю з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Заслухавши пояснення представника митниці Зирянова О.Ю., на підтримку поданої апеляційної скарги, виступ адвоката Левицького Д.Р, який повністю заперечив апеляційну скаргу, вважає оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згадані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суддя мотивував тим, що відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона складу митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Тобто судом першої інстанції не встановлено у діях ОСОБА_1 приховування товару від митного контролю.

З таким висновком судді першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, згідно із диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон: із використанням тайників або інших засобів, що утруднюють їх виявлення (тобто фізичне приховування), що викликає необхідність затратити зусилля для приховування (зокрема щось розібрати, розкрутити, розшити і т.д.), застосувати інструменти чи механізми (викрутки чи інші інструменти), затратити людську працю; шляхом надання одним предметам вигляду інших; з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Разом з тим, під використанням інших засобів, що утруднюють їх виявлення, законодавець визначає, зокрема приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

Згідно ч.1ст. 483 МК України, відповідальність настає, зокрема, за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала обставини і характер незаконного переміщення нею товарів через митний кордон України, та бажала перемістити їх з порушенням установленого порядку.

Так, згідно протоколу про порушення митних правил №1211/20900/24 від 27 вересня 2024 року, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

На переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку, що розміщення ОСОБА_1 товару в технічному відділенні рейсового автобуса під спальним місцем другого водія, не може свідчити про наявність умислу у ОСОБА_1 на переміщення такого товару шляхом використання способу, який утруднює його виявлення та переміщення товарів під іншим виглядом.

Як вірно встановлено місцевим судом, доступ до багажного відсіку транспортного засобу марки «NEOPLAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був утрудненим, чи обмеженим, доступ до товарів не ускладнювався необхідністю розбирання елементів салону чи багажного відділення, чи необхідністю відкриття технічних люків, призначених для обслуговування транспортного засобу,товар знаходився у заводському упакуванні в коробках та пакетах, маркування яких не вводило в оману, та зовнішній вигляд коробок та сумок не давав підстав вважати, що їхній вміст складає будь-який конкретний товар, відмінний від виявленого.

Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні фото- чи відео- матеріали, які б демонстрували спосіб, у який ОСОБА_1 нібито приховав від митного контролю мобільні телефони та смартгодинники, з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) чи інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів .

Суддею місцевого суду, з висновком якого погоджується апеляційний суд, встановлено, що товар був розміщений у багажному відсіку транспортного засобу у відкритій для простого візуального огляду формі,, доступ до товарів не ускладнювався, а відтак матеріали справи про порушення митних правил не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт застосування ОСОБА_1 інших засобів або способів, що утруднюють виявлення товарів, що свідчить про відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, зокрема в судовому засіданні не знайшло підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, ст.ст. 483, 528, 530 МК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Веселівського А.І. залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 03 грудня 2024 року про закриття провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.483 МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ