Провадження №: 3/336/795/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка працює Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

встановила:

31 грудня 2024 року було виявлено факт невиконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявися в тому, що остання з 28.11.2024 року по 12.12.2024 року не виходить на онлайн заняття, не виконує домашні завдання, контрольні роботи, тим самим порушує ст..53 Конституції України щодо отримання освіти, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне, провину визнала та просила суворо не карати.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 003896 від 06.01.2025 року, в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, що 31 грудня 2024 року було виявлено факт невиконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявися в тому, що остання з 28.11.2024 року по 12.12.2024 року не виходить на онлайн заняття, не виконує домашні завдання, контрольні роботи, тим самим порушує ст..53 Конституції України щодо отримання освіти; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка узгоджуються з поясненнями наданими у суді.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявися в тому, що остання з 28.11.2024 року по 12.12.2024 року не виходить на онлайн заняття, не виконує домашні завдання, контрольні роботи, тим самим порушує ст..53 Конституції України щодо отримання освіти, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є фізичні осудні особи: батьки або особи, що їх замінюють.

ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на вищезазначене а також враховуючи те, що при вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не спричинила істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян, суд приходить до висновку про можливість звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 184 ч. 1, 283-285 КУпАП, суддя,-

постановила:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Л.В. Петренко