Справа № 501/5112/24
Номер провадження 3/501/5/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Яковця Є.О.,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працевлаштований, номер паспорта НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2024 року близько 10:00 год, водій ОСОБА_1 протягом року після вчинення ним 28 липня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що був притягнутий до відповідальності на підставі постанови серії ЕНА 2697437 від 28 липня 2024 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно з постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області (справа №274/624/24) від 27 лютого 2024 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в порушення п. 2.1а Правил дорожнього руху, повторно керував автомобілем DAF CF 85/460, номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом Paсton, номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Перемоги 19, в м. Чорноморську Одеського району Одеської області.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол серії ААД № 579890 від 08 грудня 2024 року).

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, двічі викликався в судове засідання шляхом смс-сповіщень, які отримував. Крім того матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП, у цій справі присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Тож, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим здійснити її розгляд за його відсутністю на підставі наданих суду доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується також наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №579890 від 08 грудня 2024 року, в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив, що він не отримував посвідчення водія та з протоколом згоден; витягом з бази даних поліції щодо особи ОСОБА_1 , а саме щодо неодноразового притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 126, ч. 1, ст. 130, ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП (більше 20 разів), зокрема на підставі постанови серії ЕНА 2697437 від 28 липня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП та рішення Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області (справа №274/624/24) від 27 лютого 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких він виклав обставини правопорушення; заявою про визнання винуватості; копією постанови серії ББ №137062 від 29 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП; копіює постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2024 року (справа №274/624/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинам другою - четвертою статті 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, та яка позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, які відносяться до категорії підвищеної суспільної небезпечності, ступінь вини ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, особу правопорушника, суд вважає необхідним та достатнім накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкціх ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, судом враховано, що відповідно до вимог статті 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Відповідно до вимог статті 29 КУпАП суддя може вирішити питання про конфіскацію транспортного засобу, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, що полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може були лише транспортний засіб, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законом України. Порядок застосування конфіскації, перелік предметів, які не підлягають конфіскації, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статті 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Адміністративні матеріали містять відомості про належність транспортного засобу на праві приватної власності ОСОБА_2 , а тому підстави для застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації транспортного засобу чи його оплатного вилучення відсутні.

Щодо застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає таке.

У Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, ОП ККС ВС зазначила, що особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Об`єднана палата вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, суд вважає можливим застосувати до водія адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника також підлягає стягненню судовий збір.

Оскільки суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , то з нього також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 30, 40-1, 126, 287, 285, 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Реквізити для сплати штрафу: найменування Одеська область; отримувач - ГУК в Од. обл./м.Чорноморськ/21081300; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код ЄДРПОУ - 37607526; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0015001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу - адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, платник ___.

У разі несплати штрафу через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, відповідно до статті 308 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби з метою стягнення подвійного розміру штрафу 81600,00 грн та витрат на облік зазначеного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору: ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача - UA0015750; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *101;РНОКПП; ПІБ, судовий збір, Іллічівський міський суд Одеської області.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2025 р.