Провадження № 33/824/1006/2025 Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.
Категорія ч. 1 ст. 130КУпАП
П О С Т А Н О В А

14 січня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р.,розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у магазині «Феворит Авто», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи відсутній,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В:

За постановою, 11.08.2024 о 04:55 год. на вул. Зенітного полку, 83, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 525» з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу DragerAlcotest 7510 ARLM-0401, результат позитивний - 0,77 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10.12.2024 року на зазначену постанову захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокатом Дейнекою С.Л. подано апеляційну скаргуіз клопотанням про поновлення строку.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 26.12.2024 року відмовлено адвокату Дейнеці С.Л. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга повернута особі, яка її подала .

03.01.2025 року адвокатом Дейнекою С.Л. до суду апеляційної інстанції повторно надіслано апеляційну скаргу на постанову судді від 26.11.2024 року з повторним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, а апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова винесена 26.11.2024 року, а апеляційна скарга направлена на електронну адресу суду захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, 03.01.2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Також з матеріалів справи вбачається, що захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повторно подав апеляційну скаргу після повернення його апеляційної скарги постановою судді Київського апеляційного суду від 26.12.2024 року у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку.

Разом з тим, звертаючись повторно із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення процесуального строку, захисник посилається на ті ж самі підстави, які були предметом перевірки суддею Київського апеляційного суду, та не були визнані суддею поважними причинами пропуску процесуального строку.

З матеріалів справи вбачається, що суддею суду апеляційної інстанції вже виносилось процесуальне рішення, яким адвокату Дейнеці С.Л. відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції.

Системний аналіз законодавства не передбачає можливості неодноразового розгляду судом одних і тих самих клопотань, з тих самих підстав та мотивів. Натомість, сама по собі незгода з ухваленим судовим рішенням про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке є чинним, не вказує на можливість повторного його розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосуваннястатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Оскільки постановою судді суду апеляційної інстанції від 26.12.2024 року відмовлено адвокату Дейнеці С.Л. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови, то наявні підстави, передбачені ст.294 КУпАП, для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль