Справа № 605/502/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 січня 2025 рокум.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Кравчук В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 2 відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 10.12.2021 органом 6130, РНОКПП НОМЕР_2 , працездатного, що працює слюсаром Підгаєцької дільниці ПАТ «Тернопільгаз», освіта середня спеціальна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_3 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався

за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №166866 від 05.11.2024, ОСОБА_1 05.11.2024 о 16:21 год. на вул. Міцкевича у м. Підгайці Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом (автомобіль марки Daewoo Nexia з д.н.з. НОМЕР_4 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Пройти перевірку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху. За таке правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що алкоголю в цей день не вживав, оскільки був на роботі, але випив пива напередодні ввечері. Від проходження огляду на місці зупинки не відмовлявся, хоча й хвилювався за результат, який покаже алкотестер, оскільки чув багато різних історій про їх неточність. Тоді поліцейські запропонували проїхати в мед.заклад. Оскільки він був на роботі і його зупинили під час виконання трудових обов`язків, а він мав до кінця робочого дня завезти документи, то попросив можливості це зробити і повернутися для проведення огляду. Однак поліцейський відмовив і сказав, що за кілька хвилин складе протокол і направить матеріали до суду, на що він погодився, оскільки поспішав і не зрозумів, що це потягне таку ж відповідальність, як і за керування в стані алкогольного сп`яніння. Категорично від проходження огляду він не відмовлявся, був не проти такого огляду. Така ситуація з ним трапилася вперше, тому він не розумів в повній мірі, які наслідки це може потягнути. Свій ТЗ він використовує для роботи. Вже три роки має права водія, але ніколи раніше ПДР не порушував і до адміністративної відповідальності не притягався.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши його доводи в сукупності із матеріалами, наданими в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд дійшов таких висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 05.11.2024 о 16:21 год. на вул.Міцкевича у м. Підгайці Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом (автомобіль марки Daewoo Nexia з д.н.з. НОМЕР_4 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Пройти перевірку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху. За таке правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, відповідно до п. 2.5 ПДР поліцейський повинен висунути водію вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За матеріалами справи, підставою для зупинення ОСОБА_1 було те, що він керував транспортним засобом, у якого в світлу пору доби горів задній протитуманний ліхтар, що порушує п.п.19.9 Правил дорожнього руху, який дозволяє використовувати задній протитуманний ліхтар виключно в умовах недостатньої видимості як у світлу, так і в темну пору доби. За вчинення вказаного правопорушення постановою серії ЕНА№3417031 від 05.11.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, а саме адміністративний штраф у розмірі 510 грн (арк.спр. 4).

До матеріалів справи крім протоколу долучено:

1) Рапорт інспектора сектору моніторингу патрульної поліції СПД №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Шалайди Н.З. про те, що 05.11.2024 по вул. Мазепи у м.Підгайці нарядом поліції зупинено автомобіль марки Daewoo Nexia з д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , який керував ТЗ у стані алкогольного сп`яніння, про що складено адміністративний протокол (арк.спр.3).

Рапорт не може сприйматися як належний та допустимий доказ, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

2) Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. спр.5) та направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (арк. спр.6).

3) Диск з відеозаписами (арк.спр.9).

Дослідивши матеріали відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити момент, спосіб та обставини, за яких поліцейським були виявлені ознаки сп`яніння в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дії і поведінка якого під час застосування технічних засобів відеозапису не виказували візуальних ознак сп`яніння. Відеоданими не доводиться, що у поліцейських були достатні підстави вважати, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перебувала у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин суд доходить висновку про безпідставність вимог поліції щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу виключає в його діянні порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Означеним відеозаписом зафіксовано, як поліцейський запитує, чи вживав водій алкоголь і чи погоджується пройти огляд на стан сп`яніння (продути алкотестер). ОСОБА_1 погодився, але запитав у поліцейського чи покаже алкотестер випите вчора пиво. Не надавши відповіді, поліцейський запропонував проїхати в мед.заклад для проведення огляду. ОСОБА_1 в категоричній формі не відмовлявся від медичного огляду, але висловлював занепокоєння, що йому потрібно відвезти відомості на роботу, тому їхати в мед.заклад йому не получається. Повторно пропозиція продути алкотестер на місці зупинки не висловлювалася, хоча очевидно, що цей варіант був для ОСОБА_1 більш прийнятним.

Надалі поліцейський почав складати протокол. Після цього відеозапис переривається, наступний файл містить запис, який розпочався приблизно через 15 хв.

Порядок проходження огляду за допомогою алкотестера до відома водія не доводився, ознаки сп`яніння попередньо не оголошувалися. Вищевказані обставини порушення порядку огляду на стан сп`яніння також підтверджуються матеріалами досліджених відеозаписів, на яких зафіксована пропозиція огляду особи на стан сп`яніння, при цьому не роз`яснювалося, що «Драгер» є спеціальним технічним засобом для встановлення стану алкогольного сп`яніння, як і не доведено до відома такої особи порядок застосування спеціального технічного засобу та можливість на її вимогу оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, водночас відповідну особу не інформували, що у разі якщо він не буде згодний з результатами огляду на місці зупинки, то має можливість пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Крім того, на відео не зафіксовано як складалося та вручалося направлення на огляд водія транспортного засобу в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, затвердженої форми, а лише констатовано оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. спр.5) та направлення на огляд водія (арк. спр.6), хоч і наявні в матеріалах справи, але заповнені не належним чином. Тож слід вважати вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння такими, що не ґрунтуються на положеннях закону та виходять за межі їх дискреційних повноважень, оскільки такі дії здійснювалися з порушенням принципу правової визначеності, що є складовою права на захист будь-якої особи.

Аналіз нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу ІХ Інструкції).

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

Таким чином, інспектором поліції при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені докази не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, зокрема стосовно обставин вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним стосовно нього протоколом. За таких обставин викликають певні сумніви дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності. В світлі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Водієві після зупинки поліцією було формально запропоновано проходження огляду у встановленому порядку, після чого складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в рамках фактичних обставин, викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів, наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, з огляду на те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення здійснено не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за яким провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що в ході розгляду справи встановлено порушення працівником поліції процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в цій справі закрити.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Валентина КРАВЧУК