П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року Справа № 608/2596/24

Номер провадження3/608/30/2025

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 року ПО СВГ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Галатом В.М. було складено адміністративний протокол серії ВАД № 162810 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП про те, що він 10.10.2024 року о 14:40 годині за адресою: смт. Заводське вул. Івана Франка, здійснив продаж слабоалкогольних напоїв, а саме пива «Корифей», 0,5 літра, міцністю 4, 2 % за ціною 30 гривень за пляшку, без отримання ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вказаний протокол автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями розприділено для розгляду судді Запорожець Л.М.

В судове засідання ОСОБА_1 викликалась неодноразово, а саме: 31.10.2024, 11.11.2024, 10.12.2024, 02.01.2025 та 13.01.2025, однак він жодного разу не з`явилась, в адресу суду не повернулось поштове повідомлення про вручення особі поштового відправлення. Поліцейським при складанні протоколу не був належним чином повідомлений про день та час явки до суду для розгляду протоколу щодо нього.

Дослідивши адміністративний протокол серії ВАД № 162810 та додані до нього письмові докази, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю вини та відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та за п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі. Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначаю, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Стаття 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.164 КУпАП є спеціальний суб`єкт.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме: ст. ст. 3, 42 Господарського Кодексу України, ст. 1 Закону .України «Про підприємництво», ст. 1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності» - підприємницька діяльність є одним з видів господарської діяльності, одним з обов`язкових ознак якої є систематичність її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Враховуючи вимоги вказаних норм, констатації підлягає факт того, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 162810 від 11.10.2024 та додані до нього матеріали не містять даних про те, що особа здійснює регулярну, постійну та систематичну діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено нормативний акт, який порушила особа, не зазначено: «де саме, кому саме продала, скільки пляшок пива та яку виручку отримала за продаж напоїв».

Крім того, в протоколі взагалі не зазначені свідки події, якщо такі були.

Таким чином, викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , а тому відомості та факти, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 162810 від 11.10.2024 року не є належними та допустимими доказами винуватості особи, в розумінні практики ЄСПЛ.

В справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року , заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, долучена до матеріалів справи квитанція № 92 про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення без зазначення дати її складання та в ній зазначена дата вилучення 11.10.2024 року, в той час як порушення ніби то вчинено ОСОБА_1 10.10.2024 року, та в квитанції взагалі відсутні відомості, звідки було вилучено 14 пляшок пива марки «Опілля-Корифей», що взагалі викликає сумнів у належності і допустимості вказаного доказу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) вбачається, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.» Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення ( Справа Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02)).

З огляду на викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 не доведена та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази не дозволяють зробити висновок «поза розумним сумнівом» про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому, зазначаю, що обов`язок щодо збирання доказів та надання їх суду та доведення винуватості особи порушника, покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Будь-яких інших, ніж ті, що наявні у справі, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП від представника органу, який склав вищевказаний адміністративний протокол, до суду не подано.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України».

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№ 46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла адміністративне правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 частиною 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю його вини та відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки, з дня вчинення адміністративного правопорушення минуло більше як три місяці, то провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття адміністративного провадження щодо особи.

Вилучені згідно квитанції № 92 без дати складання речі, а саме: 14 пляшок пива марки «Опілля Корифей» ємкістю 0, 25 літра кожна, міцністю 4,2 % повернути власнику ОСОБА_1 .

На підставі п.п. 1, 7 ст.247 КУпАП, керуючись ч. 1 ст. 164 КУпАП, ст.ст. 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.п. 1, 7 ст. 247 КУпАП, за недоведеністю вини, відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та за закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вилучені згідно квитанції № 92 без дати складання речі, а саме: 14 пляшок пива марки «Опілля Корифей» ємкістю 0, 25 літра кожна, міцністю 4,2 % повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя ( підпис)

Копія вірна:

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/2596/24.

Постанова набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя Л. М. Запорожець

Копію постанови видано " " ________________ року.

Секретар: