запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/139/25Головуючий у 1-й інстанції Боєв Є.С.
Єдиний унікальний №336/4405/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 19.04.2024 року у період часу з 00:30 год. по 00:40 год. у м.Запоріжжі по вул.І.Сікорського, 315 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати зазначену постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення, матеріали справи не містять доказів керування ним автомобілем.

Відеозапис є безперервним та зроблений на невідомий пристрій, не містить дати, часу і місця, ймовірно був здійснений патрульним поліцейським на його власний технічний пристрій.

У справі відсутні свідки, які підтверджують, що він керував автомобілем.

Порушена процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судове засідання апеляційного суду яке було призначено на 08.11.2024 року ОСОБА_1 та захисник Рогозін О.В. не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені через додаток «Viber» у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України за №28 від 23.01.2023.

07.11.2024 року захисник Рогозін О.В. до суду подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває на денному стаціонарі за станом здоров`я.

Зазначена справа була відкладена на 13.12.2024 року.

13.12.2024 року ОСОБА_1 і захисник Рогозін О.В. не з`явились до суду повторно. Захисник Рогозін О.В. до суду подав вдруге клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні за станом здоров`я.

Зазначена справа була відкладена на 10.01.2025 року.

30.12.2024 року захисник Рогозін О.В. до суду подав втретє клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що він перебуває у щорічній відпустці.

Проте захисник до суду не надав доказів про його перебування у щорічній відпустці. Поважність неявки в судове засідання ОСОБА_1 не заявлена і не підтверджена.

Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з апеляційною скаргою Басараба О.В. до апеляційного суду надійшли 02.10.2024 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 перебуває в провадженні апеляційного суду понад три місяці. Відтак, подальший тривалий нерозгляд справи буде грубим порушенням вимог ч.4 ст.294 КУпАП.

Тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП третя неявка ОСОБА_1 та його захисника Рогозіна О.В. до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №245345 від 19.04.2024 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, засвідчивши своїм підписом;

- у роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6820», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820», а результат тестування склав 0,68 ‰ алкоголю, (тест №1880), ОСОБА_1 підписав протокол тестування без зауважень;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,68 ‰ алкоголю;

- на диску з відеозаписом події.

Доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, суд вважає непереконливими.

Зокрема зафіксовано факт руху автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , його зупинка на блокпосту у комендантську годину. ОСОБА_1 не заперечував того, що саме він безпосередньо керував транспортним засобом, та пояснив працівникам поліції куди їхав і зазначив про вживання ним алкоголю, пояснивши поліцейським, що «алкоголь вживав в обід, соточку потянув».

Працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 надав свою згоду. Перед початком огляду ОСОБА_1 було роз`яснено порядок його проведення, надано на огляд цілісності упакування тестувальну трубку, проведено контрольний забір повітря, а надалі безпосередньо тестування ОСОБА_1 з результатом 0,68 ‰ алкоголю, що зафіксовано протоколом тесту №1880.

Пройшовши такий огляд на місці зупинки і встановивши факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився з його результатами.

Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 його права.

У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би доводили незаконність постановленого судом рішення.

Суд критично ставиться до заперечень апеляційної скарги щодо допущеної безперервності відеофіксації вказаної події. Долученим до матеріалів провадження відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Наявні в матеріалах справи фрагменти відеозаписів та інші матеріалі справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.9 «а» ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на найменування технічного засобу відеофіксації не спростовує факту наявності події та складу адміністративного правопорушення та не здатне поставити під сумнів допустимість протоколу в цілому. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими вищевказаними доказами в справі, є належним та допустимим доказом.

Зміст самого правопорушення не вимагає встановлення з наданого відеозапису технічних даних, на які впливав би факт сертифікації відеокамери та її специфічні характеристики.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування таких засобів.

Згідно наявного в матеріалах справи відеозапису технічним засобом зафіксовано не тільки рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 до моменту зупинки, а й процедура проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тому присутність свідків за таких обставин у відповідності до ст.266 КУпАП була непотрібна.

Доводи апелянта про те, що протокол має виправлення, жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки факт того, що подія відбулася саме 19.04.2024 року підтверджується доказами (матеріалами справи, відеозаписом), і не може достеменно свідчити про ознаки його фальсифікації.

Разом з тим, суд не може прийняти до уваги інші доводи апеляційної скарги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначене ним порушення спростовується матеріалами справи, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Загалом доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді районного суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 серпня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/4405/24