ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/37/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Яненка О.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, 30.09.2024 року о 20:17 год. в м. Тернопіль по вул. Карпенка, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CITROEN ZX 1.4, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хода хитка, мова не розбірлива. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Аlcotest 7510 OIML ARLM-0300 (повірка дійсна до 04.06.2025 року) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 10.12.2024 року та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи.

Звертає увагу на те, що запропонований до застосування технічний засіб (газоаналізатор Alcotest 7510) викликав обґрунтовані сумніви через повідомлення про його сертифікат, термін дії якого нібито завершився.

Вказує, що поліцейські не надали можливості запросити захисника до моменту проходження огляду, що порушенням.

Наголошує на тому, що у разі відмови водія від огляду на місці, поліцейські повинні були організувати його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я протягом двох годин (п. 9 Розділу II Інструкції) та цього зроблено не було, що суперечить вимогам статті 266 КУпАП.

Посилається на те, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не підтверджують факт його керування транспортним засобом та на відео зафіксовано його біля автомобіля, але відсутні незаперечні докази того, що саме він керував автомобілем.

Зазначає, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд оцінив як упереджені, однак не надав належної оцінки з іншими обставинами справи.

Вказує, що на момент прибуття поліцейських двигун автомобіля був вимкнений, а сам факт знаходження особи в салоні автомобіля із ввімкненими фарами або обігрівачем не є доказом керування транспортним засобом.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Яненка О.Ю., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

сері ЕПР1 №140229 від 30.09.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 30.09.2024 року о 20:17 год. в м. Тернопіль по вул. Карпенка, 30 транспортним засобом CITROEN ZX 1.4, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хода хитка, мова не розбірлива. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Аlcotest 7510 OIML ARLM-0300 (повірка дійсна до 04.06.2025 року) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до рапорта інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Южина Р. - під час несення служби 30.09.2024 року о 20:17 год. в м. Тернопіль по вул. Карпенка було зупинено т/з CITROEN ZX 1.4, н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ..

Вказано, що даний т/з було зупинено відповідно до п.3 ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію, а саме водій керував т/з без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначено, що в ході спілкування та перевірки документів у водія було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Аlcotest 7510 OIML ARLM-0300 (повірка дійсна до 04.06.2025 року) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, водій відмовився.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 30.09.2024 року о 20:17 год. в м.Тернопіль по вул.Карпенка, 30, поліцейськими виявлено транспортний засіб CITROEN ZX 1.4, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, під час спілкування з водієм, поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керує т/з, у якого не підсвічується номерний знак та в порушення п.2.1 (ґ) ПДР України керував т/з без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв`язку з чим водій був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.09.2024 року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хода хитка, мова не розбірлива.

Також, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_4 від 30.09.2024 року, відповідно до якої вона зобов`язалася не передавати та не допустити до керування транспортним засобом CITROEN червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 її чоловіка ОСОБА_1 до повного витверезіння.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що запропонований до застосування технічний засіб (газоаналізатор Alcotest 7510) викликав сумніви через повідомлення про його сертифікат, термін дії якого нібито завершився, оскільки в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Аlcotest 7510 OIML» № ARLM-0300 № П 51 QM 0747 083 24, чинне до 04.06.2025 року.

Також, ОСОБА_1 , як стверджує відеозапис, відмовився від пропозиції працівника поліції пройти огляд у закладі охорони здоров`я, як це визначено п. 7 розділу І Інструкції.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що поліцейські не надали можливості запросити захисника, оскільки як стверджує відеозапис поліцейські жодним чином не перешкоджали ОСОБА_1 здійснювати телефонні дзвінки, у тому числі адвокату.

Як убачається з відеозапису (48 хв 10 с) з нагрудних камер поліцейських, захисник був присутнім при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення та надавав правову допомогу ОСОБА_1 ..

Безпідставним є посилання апелянта на те, що у разі відмови водія від огляду на місці, поліцейські повинні були організувати його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я протягом двох годин (п. 9 Розділу II Інструкції), але цього зроблено не було, оскільки відповідно до відеозапису на пропозицію пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 не давав чіткої відповіді, у зв`язку із чим працівник поліції правомірно розцінив такі дії, як відмову від проходження огляду. При цьому у матеріалах справи наявне направлення на огляд у медзаклад.

Необґрунтованими є твердження апелянта, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не підтверджують факт керування ним транспортним засобом, оскільки з відеозапису убачається, що одразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , водій ОСОБА_1 вийшов з переднього водійського сидіння автомобіля CITROEN ZX 1.4, н.з. НОМЕР_1 , після чого поліцейськими були озвучені причини зупинки транспортного засобу, а саме: технічна несправність (не підсвічується номерний знак транспортного засобу), а також під час перевірки документів, останні з`ясували, що на вказаний транспортний засіб відсутній поліс обов`язкового страхування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Суд правомірно розцінив пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як упереджені, оскільки вказані свідки перебувають у дружніх та сусідських відносинах з ОСОБА_1 , тому вони є зацікавленими особами.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що на момент прибуття поліцейських двигун автомобіля був вимкнений, а сам факт знаходження особи в салоні автомобіля із ввімкненими фарами або обігрівачем не є доказом керування транспортним засобом, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя