Провадження №: 3/752/60/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 02.09.2024 року о 04 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Бродівській, керував транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки, за результатом огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,59%, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Іванюк Р.В. просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв"язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обгрунтував тим, що сторона захисту не заперечує, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп"яніння, проте останній не керував транспортним засобом, оскільки не відеозаписі таких даних не зафіксовано, а його автомобіль був не заведений та припаркований, а отже ОСОБА_1 не був водієм. Також вказав, що працівники поліції не встановили особу, яка керувала транспортним засобом, працівники поліції не встановили будь-яких ознак алкогольного сп"яніння, не роз"яснили ОСОБА_1 права та обов"язки, та не запропонували проїхати ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, а тому, на думку захисника,є всі підстави для закриття провадженя у справі. Також надав письмові пояснення свідка ОСОБА_2 який, зі слів сторони захисту, був під час складання протоколу та він керував транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Надані захисником письмові пояснення свідка ОСОБА_2 суд до уваги не приймає, оскільки такий свідок був відсутній на місці події, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, крім того, ОСОБА_1 не вказував на місці про його присутність, також не заперечував факт керування саме ним транспортним засобом, крім того, не оспорював факт його зупинки поліцією. Згідно з протоколом, ОСОБА_1 з ним ознайомився та погодився.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №121443, результатами огляду на прилад «Drager», відповідно до якого 02.09.2024 року ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння - 1,59 проміле, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням. Також факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Твердження захисника про те, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що працівники поліції не встановили особу, не повідомили ОСОБА_1 ознак алкогольного сп"яніння, під час складання протоколу останньому не роз"яснили права та обов"язки, повністю спростовується переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинився на автомобілі біля контрольно-пропускного пункту, працівники поліції роз"яснили останньому права та обов"язки, повідомили про виявлені у нього ознаки алкогольного сп"янніння та запропонували пройти огляд у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу "Драгер", на що ОСОБА_1 погодився та не заперечував як перебування в стані алкогольного сп"яніння, так і керування транспортним засобом.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не зупиняли працівники поліції, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 зупинився біля контрольно-пропускного пункту з метою перевірки транспортного засобу і документів водія під час запровадженого воєнного стану, який триває.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога суд також відхиляє, оскільки ОСОБА_1 на місці погодився з результами приладу "Драгер", в протоколі також зазначив, що з протоколом згоден і жодних скарг чи зауважень не висловлював, а тому відповідно до норм ст. 266 КУпАП працівники поліції не пропонували останньому пройти огляд у лікаря-нарколога.

Крім того, на переконання суду, позиція сторони захисту щодо наявності свідка на місці події направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на відеозаписі свідка ОСОБА_2 не зафіксовано і ОСОБА_1 не повідомляє працівникам поліції про наявність будь-якої особи в машині або поряд з нею.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко