ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи,яка притягається до відповідальності- ОСОБА_1 , його захисника Кирницького Г.І. апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 19.11.2024 року о 16:40 год. в м. Чернівці на перехресті вулиць Щербанюка та Героїв Майдану, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч з вул. Щербанюка на вул. Героїв Майдану при зеленому сигналі основного світлофора не надав перевагу пішоходу ОСОБА_2 , яка переходила вул. Героїв Майдану на дозволений зелений сигнал світлофора на пішохідному переході, чим порушив п.п.16.6,18.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

На таке судове рішення потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу із проханням змінити постанову суду в частині накладеного стягнення, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Вважає, що пояснення ОСОБА_1 є формальними та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вказує, що районним судом не в повній мірі взято до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме те, що водій здійснив наїзд на пішохода на регульованому перехресті, на освітленій ділянці дороги.

Посилається на те, що не взято до уваги особу правопорушника,який покинув місце ДТП та повернувся лише після оголошення автомобіля у розшук, залишив потерпілу, якій було завдано тілесних ушкоджень, визнав свою вину у вчиненому, однак не вибачився перед нею.

Провадження №33/822/10/25 Головуючий у І інстанції: Терещенко О.Є.

Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Потерпіла ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду,до суду не з`явилась,клопотань про відкладення розгляду не подавала. За таких обставин відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка потерпілої не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника про відсутність підстав для зміни судового рішення, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно положень ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП не оспорюються потерпілою,інші учасники справи апеляційних скарг не подавали.

За таких обставин апеляційний суд не наводить у постанові доводів щодо висновків,які не оспорюються апелянтом.

Оскаржуючи судове рішення,потерпіла вважала,що накладене на правопорушника стягнення є надто м`яким і просила посилити його,змінивши постанову та наклавши стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно санкції ст. 124 КУпАП, за вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Мотивуючи у постанові висновки стосовно виду стягнення,суд вказав,що потерпіла не надала доказів заподіяння шкоди її здоров`ю,а ОСОБА_1 вживав заходів для відвернення негативних наслідків і намагався відшкодувати матеріальну шкоду потерпілій,що підтверджується її письмовими поясненнями.За таких обставин суд не вбачав підстав для накладення найбільш суворого виду стягнення,передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Наявні у справі докази свідчать, що ОСОБА_1 хворіє на тяжке захворювання тривалий час (цукровий діабет з 2004 року), а його неповнолітня донька є дитиною з інвалідністю (а.с. 27,28).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що повністю визнає вину, пропонував потерпілій матеріальне відшкодування, однак вона відмовилась.

Зазначив, що після ДТП зупинився, неодноразово вибачився перед потерпілою,пропонував допомогу,від якої потерпіла відмовилась.Також пояснив, що через погіршення стану здоров`я через ДТП був вимушений поїхати додому(проживає поряд), щоб вколоти ліки (інсулін) та одразу повернувся.

Окрім того,вказав,що через наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка є інвалідом та матері похилого віку-інваліда І групи право керування йому вкрай необхідне для забезпечення їх життєво-необхідних потреб.

Доказів,що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності,суду не було надано.

Суд зауважує,що потерпіла до апеляційної скарги не долучила даних щодо заподіяних їй ушкоджень внаслідок ДТП та такі дані відсутні у справі.

За викладених обставин апеляційний суд не вбачає достатніх підстав вважати стягнення, накладене районним судом, занадто м`яким.

Окрім того,повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги чітко визначені законом-ч.8 ст.294 КУпАП.

Зокрема,суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

При цьому,відповідно до ч.9 ст.294 КУпАП,у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Санкцією статті 124 КУпАП передбачено накладення двох видів стягнень:штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.24 КУпАП,позбавлення права керування транспортними засобами є більш суворим стягненням,аніж штраф,а тому,виходячи із вимог ч.9 ст.294 КУпАП апеляційний суд в межах його повноважень позбавлений процесуальної можливості накласти таке більш суворе стягнення шляхом зміни постанови,як про це просить потерпіла.

Вимогу про винесення нової постанови задля накладення більш суворого стягнення потерпіла у апеляційній скарзі не заявляла.

На час апеляційного розгляду строк на апеляційне оскарження постанови районного суду закінчився,а тому внесення до апеляційної скарги змін,що погіршують становище особи,яка притягається до відповідальності,є недопустимим.

За таких обставин апеляційний суд,виходячи із повноважень,наданих законом,не має і процесуальних підстав для накладення більш суворого стягнення,а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити та постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька