Справа № 515/1353/24
Провадження № 3/946/26/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли з Одеського апеляційного суду, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2034 року до Татарбунарського районного суду Одеської області від Національного природного парку «Тузлівські лимани» Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії СДО №00014 від 27.08.2024, складений відносно ОСОБА_1 за ст.91 КУпАП.

02.09.2024 Татарбунарським районним судом Одеської області складено подання про вирішення питання про передачу матеріалів справи до іншого суду для розгляду по суті.

02.09.2024 Татарбунарським районним судом Одеської області справу направлено до Одеського апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.09.2024 справу направлено до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

26.09.2024 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшли адміністративні матеріалами у відношенні ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП.

Так, згідно вказаного протоколу СДО №00014 від 27.08.2024, 16.08.2024 о 21:00 год. на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1759, яка належить на праві оренди сільському (фермерському) господарству «Чебаненко С.І.», трапилась пожежа в результаті загорання стерні, був зафіксований факт невжиття заходів для попередження і ліквідації шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду, зневагу на заборону спалювання стерні, відсутність протипожежних смуг та контролю за станом земельної ділянки, що призвело до перекидання вогню на суміжну ділянку НПП «Тузлівські лимани» у прибережено захисній смузі лиману Шагани та в результаті пожежі знищена багаторічна трав`яна рослинність на площі 19381 кв.м. Своїми діями ОСОБА_1 , яка є керівником сільського (фермерського) господарства ОСОБА_2 », порушила вимоги ст. ст. 12, 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 7, 21 ЗУ «Про природньо-заповідний фонд». Ст. 27 ЗУ «Про рослинний світ», ст. ст. 95, 96 Земельного кодексу України, ст. ст. 24, 25 ЗУ «Про оренду землі», за що відповідальність передбачена ст.91 КУпАП.

У письмових запереченнях від 27.11.2024 представник притягуваної ОСОБА_1 адвокат Голісова Н.М. просить провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Національного природного парку «Тузлівські лимани». Зазначила, що протокол СДО №00014 від 27.08.2024 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП складений 27.08.2024, тобто майже 11 днів пройшло після виявлення пожежі, без підпису правопорушника та свідків. Крім того, у порушення вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП до матеріалів справи долучено розшифровку аудіозапису телефонної розмови між інженером з охорони природних екосистем відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Тузлівські лимани» ОСОБА_3 із ОСОБА_1 від 23.08.2024 та 27.08.2024, які не можуть бути визнанні належним та допустим доказом, як покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Хоча у розшифровці наголошено останньою, що у зазначений період нею ніяких дій на території земельної ділянки не проводились. Також долучено пояснення до протоколу серії СДО № 00014 від 27.08.2024, акт № 13 від 19.08.2024 обстеження території (складений після 3-х днів виявлення пожежі), карта схеми місця пожежі 16.08.2024, фото ділянки поля, на якому нібито знищена багаторічна трав`яниста рослинність, інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, детальна інформація про юридичну особу, підтвердження про направлення протоколу про адміністративне правопорушення з додатками на ім`я ОСОБА_1 . Так, у карті схемі місця пожежі 16.08.2024 зазначено стрілкою земельну ділянку, з якої нібито перекинулась пожежа. Однак, на вказаній карті схемі видно, що між земельною ділянкою (не зазначено кадастровий номер) та початком НПП «Тузлівські лимани» зазначена дорога, яка розділяє їх, отже вони не є суміжними, також зафіксована ґрунтовна дорога та фото (арк. справи 15), з яких не можливо встановити, що саме із земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1759 розпочалась пожежа та перейшла на територію Національного парку. Крім того, на фото (арк. справи 14) зазначено, що «Займання на території Парку відбулось з території земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1759, на якій ввечері 16.08.2024 проводилось спалювання поживних решток при сильному південно-західному вітрі. Виявлення пожежі відбулось орієнтовно о 20:50. На номер 101 повідомлено о 21:00. Машина приїхала орієнтовно о 21:30», однак будь-яких належних та допустимих доказів не надано. Так, 18.11.2024 на адресу ГУ ДСНС України в Одеській області направлено адвокатський запит щодо надання інформації про надходження повідомлення про пожежу на вищевказаній території та надання акту про пожежу. Згідно інформації ГУ ДСНС України в Одеській області від 26.11.2024 № 60 01.1- 8755/60 19 встановлено, що дійсно «16.08.2024 о 21:45 на пункт зв`язку 36 Державної пожежної рятувальної частини від громадянина ОСОБА_4 надійшло повідомлено про загорання сухої трави на відкритій території за межами с.Приморське, поблизу західної прибережної зони лиману Шагани. Відділення Державної пожежно-рятувальної частини для гасіння пожежі за вказаним повідомленням не залучались. О 22:17 пожежу ліквідовано силами місцевої пожежної команди с. Приморське» та долучено акт про пожежу від 16.08.2024, в якому зазначено, що 16.08.2024 на відкритій території за межами с.Приморське, біля західної прибрежної зони лиману Шагани пожежею знищено стерню на площі орієнтовно 1 га, що місце виникнення пожежі є стерня ячменю та пшениці на ділянці, власником якого зазначено ОСОБА_5 , а також зазначено ймовірна причина пожежі «джерело запалювання занесено зовні на горючий матеріал» (копія відповіді та акт про пожежу додається). Отже, виходячи з викладеного можна дійти висновку, що працівниками пожежної команди не виявлено та не встановлено, що саме на територію НПП «Тузлівські лимани» з території земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1759 відбулось перекидання пожежі, також не заначено що це є територія НПП, однак власником земельної ділянки зазначено іншу особу, яка не має жодного відношення до вказаної земельної ділянки. Прошу також врахувати, що у інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, яка надана НПП «Тузлівські лимани», зазначено, що власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1759 є ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 . Крім того, прошу врахувати, що НПП «Тузлівські лимани» не надали жодного належного та допустимого доказу, щодо дійсності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, не встановили жодного свідка вказаної події, а лише ствердження зі слів працівників НПП. НПП «Тузлівські лимани» порушено вимог статті 77 КАС України, не дотримано належного доказового забезпечення, не виконано обов`язок щодо доказування, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП. Таким чином, на підставі викладеного протокол про адміністративне правопорушення серії СДО № 00014 від 27.08.2024р. складений інженером з охорони природних екосистем відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Тузлівські лимани» ОСОБА_3 із порушенням, тобто, до нього не додано належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тому в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП. Згідно зі ст. 132 КАС України судовими витратами у справі орієнтовно є сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000грн., що підтверджується договором №29 від 28.10.2024 укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Голісовою Н.М., прибутковий касовий ордер та квитанція до прибуткового касового ордера від 28.10.2024.

В судовому засіданні представник природоохоронного науково-дослідницького відділення Національного природного парку «Тузлівські лимани» Нагаєв С.Р. від 10.12.2024 зазначив, що пропущено трьохмісячний строк для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також, з огляду на наявність великої шкоди, вважає, що необхідним є направлення матеріалів до органу поліції для досудового розслідування. 16.08.2024 була зафіксована пожежа з земельної ділянки ФГ «Чебаненко», керівником якого є ОСОБА_1 , яка повинна піклуватися дотриманням правил протипожежної безпеки. Порушником не було забезпечено наявність протипожежних смуг. Була викликана служба ДСНС, для гасіння пожежі. Було встановлено, що пожежа перекинулася з земельної ділянки, що належить ФГ «Чебаненко» і складено протокол. Протокол складено начальником ОСОБА_3 як посадовою особою служби державної охорони природно-заповідного Фонду України (куди входить начальник ОСОБА_3 за посадовою), а не ОСОБА_3 як працівник Національного природного парку «Тузлівські лимани». З обстеження місця подій встановлено, що саме з їх земельної ділянки перейшла пожежа. Повідомили до пожежної частини близько 21:00 години, Бротсков науковець «Тузлівські лимани» повідомив. З Парку «Тузлівські лимани» не може бути стягнуто правова допомога, так як не від імені Парку складався протокол, а від імені служби державної охорони природно-заповідного фонду. Безкарність породжує шкоду Фонду.

В судовому засіданні представник притягуваної адвокат Голісова Н.М. зазначила, що між землею ОСОБА_1 та «Тузлівськими лиманами» є дорога, тобто це не є суміжними земельними ділянками. Протокол складено з пропуском строку (ст. 254 КУпАП). Роздруківка телефонних розмов не є належним доказом. Доказів, що приїжджала пожежна машина немає. В Акті про пожежу немає даних, що була пожежа в парку «Тузлівськи лимани» та що саме з землі ФГ «Чебаненко». Там мова йде про власника ОСОБА_5 . Не надано доказів допущення пожежі на земельну ділянку ФГ «Чебаненко». Просить стягнути правову допомогу. Не надано доказів, що підпал виник саме з вини притягуваної, та що саме з земельної ділянки

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника притягуваної, представника особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 91 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Принцип 7 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій визначає, що обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі СДО №00014 від 27.08.2024 про адміністративне правопорушення, зазначено, що на земельній ділянці, яку орендує Сільське (фермерське) господарство « ОСОБА_2 », керівником якого є ОСОБА_1 , трапилась пожежа в результаті загорання стерні та був зафіксований факт невжиття заходів для попередження і ліквідації шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду, зневагу на заборону спалювання стерні, відсутність протипожежних смуг та контролю за станом земельної ділянки, що призвело до перекидання вогню на суміжну ділянку НПП «Тузлівські лимани» у прибережено захисній смузі лиману Шагани та в результаті пожежі знищена багаторічна трав`яна рослинність на площі 19381 кв.м.

Проте, суд зазначає, що Акт №13 обстеження території від 19.08.2024 не може сам по собі вважатися належним допустимим та єдиним доказом вчинення правопорушення, так як складений тією ж особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, а яка є зацікавленою особою.

Розшифровка аудіо, також не може вважатися належним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, так як не містить будь якої інформації в підтвердження цього факту.

З доданих до протоколу фото також неможливо зробити висновок, що саме з земельної ділянки, що належить на праві оренди Сільському (фермерському) господарству « ОСОБА_2 », керівником якого є ОСОБА_1 , перекинулося пожежа на територію НПП «Тузлівські лимани».

Будь-яких інших доказів в підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не надано.

Крім того, суд враховує, що згідно доданих до письмових заперечень листа та Акту про пожежу від 16.08.2024, власником (орендарем) земельної ділянки, на якій виникла пожежа є ОСОБА_5 , та саме там було займання стерні й орієнтовано там же - біля західної прибережної зони лиману Шагани.

І як вбачається з Акту, повідомлення було 16.04.2024 в той же час і від тієї же особи, як і зазначив ОСОБА_3 у судовому засіданні від 10.12.2024, що свідчить, що мова йде про одну й ту ж пожежу.

Тобто з наданих документів вбачається, що пожежа, яка перекинулася на територію НПП «Тузлівські лимани», виникла в результаті возгорання стерні на іншій земельній ділянці, яка не належить на праві оренди Сільському (фермерському) господарству « ОСОБА_2 », керівником якого є ОСОБА_1 .

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Таким чином, достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність складу правопорушення немає.

При цьому, суд зазначає, що не підлягають стягненню понесені витрати на професійну правову допомогу на користь ОСОБА_1 у розмірі 20000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Національного природного парку «Тузлівські лимани», так як чинним КУпАП не передбачено можливість в рамках розгляду матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності, вирішення питань про стягнення витрат на правову допомогу.

Частинами 1-2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

З урахуванням чого суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які достатні докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 245, 251, 252, 247, 266, 283 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлено 10.01.2025р.

Суддя: А.С. Адамов