Справа № 703/6629/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 10 класу ЗОШ №3 м. Сміла,

за вчинення адміністативних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.2 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 листопада 2024 року близько 15 години 40 хвилин в м. Сміла по вул. Одеська, керував скутером «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , та, у порушення п.2.3 «б», 16.11 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Шевроле Лачеті», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення між вказаними транспортними засобами. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Він же, 29 листопада 2024 року близько 15 години 40 хвилин в м. Сміла по вул. Одеська, в порушення вимог п.2.1 «а» ПДР України, керував скутером «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи прав керування транспортними засобами.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, вину визнає.

Суддя, врахувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що викладена у його заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.2.3 «б», 16.11 ПДР, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Окрім визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184878 від 29 листопада 2024 року; даними картки обліку адміністративного правопорушення від 29 листопада 2024 року; даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 листопада 2024 року; даними рапорту заступника начальника СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Миколенка М.М. від 04 грудня 2024 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 29 листопада 2024 року.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.3 «б», 16.11 ПДР, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією частини 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Окрім визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184885 від 29 листопада 2024 року; даними картки обліку адміністративного правопорушення від 29 листопада 2024 року; даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 листопада 2024 року; даними рапорту заступника начальника СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Миколенка М.М. від 04 грудня 2024 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 29 листопада 2024 року; даними довідки т.в.о. начальника відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.1 «а» ПДР, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 , якому станом на день вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень виповнилося 16 років, заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, у зв`язку з вчинення зазначених адміністративних правопорушень, суддя не вбачає.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП як найбільш серйозного із вчинених адміністративних правопорушень у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та враховує, що альтернативи такому адміністративному стягненню санкція ч.2 ст.126 КУпАП не перебачає.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст.9, 23, 40-1, 124, 126, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.2 ст.126 КУпАП, і, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Т.В. Ігнатенко