П О С Т А Н О В А

Іменем України

"14" січня 2025 р. Справа153/2104/24

Провадження3/153/1165/24-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, громадянки України, за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №306667 від 10.12.2024, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 10.12.2024 ухилилася від покладених на неї ст.. 150 СК України обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання уже тривалий час не відвідує навчальні заняття в Нечуївській спеціальній школі без поважних причин на те.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме: судовою повісткою із рекомендованим повідомленням №036, яка надсилалася судом на адресу місця проживання ОСОБА_1 , яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ВАД №306667 від 10.12.2024.

Згідно відомостей з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» вищевказана судова повістка повертається на адресу суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належним адресом та яка повернулася в суд у зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка повідомила таку адресу проживання під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в порядку ст.268 КУпАП є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАД №306667 від 10.12.2024; копію повідомлення КЗ «Нечуївська спеціальна школа» Вінницької обласної ради; письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.12.2024; рапорт старшого інспектора з ЮП СВГ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції К. Свистун від 20.12.2024; копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 08.08.2009, вважаю вину ОСОБА_1 доведеною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей, а тому її необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши адміністративне стягнення.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , враховую характер скоєного правопорушення та особу винної.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП, не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника ОСОБА_1 , яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, маю підстави застосувати відносно неї захід адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ч.1 ст.184 КУпАП, у виді попередження.

Зазначений вид адміністративного стягнення забезпечить у майбутньому недопущення вчинення аналогічного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 184, 221, 283, 284 ч.1 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець