ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3160/24
Провадження №3/477/1/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , дані про працевлаштування та індивідуальний податковий номер відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до змісту адміністративного протоколу серії ВАД № 606044, « ОСОБА_1 о 17-00 годин 10.12 2024 року знаходився за адресою АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, психологічного характеру умисно з перевагою сили почав ображати грубою нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю.

За вищевикладеним подіями працівником поліції на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2024 року, за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.277КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 173-2 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла особа ОСОБА_2 , за заявою якої складено протокол, будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно.

Згідно ст.268КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, та від неї не надійшло клопотання про відкладення її розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши наявні докази, дослідивши усі обставини у їх сукупності, керуючись законом дійшла висновку, що докази на доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, органами поліції, які складали протокол не зібрані, та будь які докази на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення суду не надані.

Так, згідно ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 вчинив що до ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру. Однак як вбачається з змісту зібраних та наданих суду матеріалів до органів поліції 10.12.2024 року дійсно звернулася потерпіла яка повідомила, про факт вчинення відносно неї неправомірних дій її співмешканцем, який погрожує її, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Матеріали містять копію заяви потерпілої ОСОБА_2 про необхідність прийняття мір до її співмешканця ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням ним домашнього насилля у виді погроз.

Аналогічну інформацію потерпіла зазначила у своїх поясненнях. Однак як вбачається зі змісту пояснень, особу заявниці встановлено працівниками поліції з її слів, проживає вона у АДРЕСА_2 , що не збігається з місцем проживання ОСОБА_1 , за умови що ОСОБА_1 проживає та по АДРЕСА_1 , та на момент приїзду поліції був відсутній за місцем проживання.

Будь які інші докази, у тому числі пояснення ОСОБА_1 працівниками поліції не відібрані та суду не надані.

Крім того працівниками поліції, для кваліфікації дій правопорушника не здійснено будь яких заходів по встановленню осіб, як правопорушника так і потерпілої, іх взаємовідносини та місце співмешкання, що є необхідним для кваліфікації дій за ст. 173-2 КУпАП.

Складено органами поліції форма оцінки ризиків та заборонний припис носять формальний характер, та не мають доказового значення за справою.

Згідно з ч.2 ст.7 КУАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не опитувався працівниками поліції на місці вчинення правопорушення, до суду не з`явився, будь якої інформації крім заяви потерпілої про його причетність матеріали не містять, то на підтвердження наявності у його діях складу вище вказаного адміністративного правопорушення, мав бути доведений не тільки факт наявності скарг потерпілої на правопорушника а і інші докази, що свідчать про вчинення ним правопорушення відповідно до змісту Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За приписами ст. 252 КУпАП, о рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає не доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247ч.1 п.1 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 247, 266, 268, 276-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В ИВ :

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Семенова Л.М.