№ 207/5971/24
№ 3/207/15/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м.Кам`янське

Суддя Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Бушанська О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства "Смоли" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Шолохова, Нікопольського району, Дніпропетровської області, проживає АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.41 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ПС/ДН/31615/0242/П/ПТ від 11.10.2024 ОСОБА_1 - виконуючий обов`язки генерального директора Акціонерного товариства "Смоли" вчинив адміністративне правопорушення, виявлене під час проведення перевірки в період з 07.10.2024 по 11.10.2024 за місцем знаходження Акціонерного товариства "Смоли", допустив порушення вимог ч.1 ст.10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" та ч.1 ст.115, ст.116 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці". Встановлено факти, що заробітна плата виплачується працівникам нерегулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором та нормативними актами законодавства. Так, згідно платіжних доручень, відомостей для перерахування коштів на поточні рахунки працівників, довідок про фактичні строки виплати заробітної плати працівникам підприємства: заробітна плата за червень 2024 року виплачена в сумі 491043,99 грн - 22.07.2024; заробітна плата за липень 2024 року виплачена в сумі 388 481,01 грн - 21.08.2024; заробітна плата за серпень 2024 року виплачена в сумі 520 501,06 грн - 19.09.2024. Станом на 01.10.2024 загальний розмір заборгованості з виплати заробітної плати працівникам товариства становить 7 410 тис.грн. перед 169 працівниками. Під час проведення перевірки встановлено випадки проведення розрахунку не в день звільнення. З вищевказані порушення встановлена відповідальність за ч.1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці та інших прав у трудовій сфері, визначених Кодексом законів про працю України, Законами України "Про охорону праці", "Про оплату праці", "Про відпустки", "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" тощо.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі; 2) порушення терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані; 3) порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, є спеціальний суб`єкт - посадові особи підприємства, установ і організацій, незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо праці.

Приписами ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Частинами 1,2 ст.10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" передбачено, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно платіжних доручень, відомостей для перерахування коштів на поточні рахунки працівників, довідок про фактичні строки виплати заробітної плати працівникам підприємства: заробітна плата за червень 2024 року виплачена в сумі 491043,99 грн - 22.07.2024; заробітна плата за липень 2024 року виплачена в сумі 388 481,01 грн - 21.08.2024; заробітна плата за серпень 2024 року виплачена в сумі 520 501,06 грн - 19.09.2024. Станом на 01.10.2024 загальний розмір заборгованості з виплати заробітної плати працівникам товариства становить 7 410 тис.грн. перед 169 працівниками. Під час проведення перевірки встановлено випадки проведення розрахунку не в день звільнення.

Вказане свідчить по порушення виконуючим обов`язки генерального директора Акціонерного товариства "Смоли" ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", ч.1 ст.115, ст.116 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці",

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення №ПС/ДН/31615/0242/П/ПТ від 11.10.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , актом №ПС/ДН/31615/0242 від 11.10.2024; довідкою про фактичні строки виплати заробітної плати; наказом про припинення трудового договору №101/ОС від 16.09.2024; відомістю нарахування коштів №674.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність в діях виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства "Смоли" ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

При цьому, судом не встановлено обставин для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності відповідно до приписів ч.3 ст.10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". Посилання ОСОБА_1 на такі обставини лише у письмових поясненнях без надання підтверджуючих документів є недостатнім.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчинення правопорушення, відомості про особу правопорушника, який працює, суд вважає доцільним призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме даний вид стягнення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в строк 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В.Бушанська