Провадження номер 3/741/35/25
Єдиний унікальний номер 741/2194/24
ПОСТАНОВА

іменем України

15 січня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 152607) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працює,

за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

17 жовтня 2024 року 12:12:00, м. Носівка, вул. Володимирська, 167, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом відповідної категорії та будучи позбавленим права керування транспортними засобами Носівським районним судом. Правопорушення вчинене повторно протягом року, гр. ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою БАД, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутності ОСОБА_1 , який у судові засідання 11 грудня 2024 року та повторно 15 січня 2025 року не з`явився, заперечень суду не надав, не повідомив суд про причини неявки та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з місцем розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтями 126 КУпАП без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд уважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи та робить висновок про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

У ході розгляду справи судом досліджено наступні письмові докази, надані відділенням поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152607 від 17 жовтня 2024 року, згідно з яким того дня (17 жовтня 2024 року) о 12 год 12 хв, м. Носівка, вул. Володимирська, 167, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом відповідної категорії та будучи позбавленим права керування транспортними засобами Носівським районним судом. Правопорушення вчинене повторно протягом року, гр. ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою БАД;

- витяг з Армор «Адмінпрактика», згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26 жовтня 2023 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП Керув. ТЗ. Особою, яка не має права керувати таким т/з. Постанова № БАД № 450233. Накладено штраф 3400 грн;

- копію постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2024 року, яка набрала законної сили 27 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , відповідно до якого автомобіль ВАЗ 21093, р. н. НОМЕР_1 , зареєстрований за власником ОСОБА_2 ;

- розписку ОСОБА_3 від 17 жовтня 2024 року, про те, що він отримав керування автомобілем ВАЗ21093, АМ54-75АН;

- переглянутий у судовому засіданні відеозапис з камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до протоколу, на якому зафіксовано факти зупинки та керування 17 жовтня 2024 року о 12:12 ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ-21093, д. н. з. НОМЕР_1 .

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У той же час, пунктом 2.1 «А» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, ОСОБА_1 як водій механічного транспортного засобу повинен був знати свій обов`язок під час руху мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення наркотичного сп`яніння.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, що тягне накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та позбавлення права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З огляду на досліджені докази суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він протягом року після 26 жовтня 2023 року, тобто після того, як його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова серії БАД № 450233), повторно 17 жовтня 2024 року, керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим вчинив порушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 доказів того, що указана постанова була скасована чи змінена вищестоящим органом (вищестоящою посадовою особою) чи судом (ст. 288 КУпАП), не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Згідно з пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка ВАЗ, модель 21093 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16 лютого 2007 року належить ОСОБА_2 .

Отже, указаний транспортний засіб не перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , а тому до нього неможливо застосувати зазначене додаткове покарання у виді оплатного вилучення.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені в частині 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, суд робить висновок, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника й запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами, буде призначення стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу гривень з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється судом відповідно до положень ч. 2 ст. 299, ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

На підставі вищевикладеного, ураховуючи, що ОСОБА_1 , якого позбавлено права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами має бути приєднана невідбута частина адміністративного стягнення, накладеного постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2024 року, яка набрала законної сили 27 вересня 2024 року, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 126, 130, 245, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 30 КУпАП приєднати ОСОБА_1 до стягнення за даною постановою невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2024 року, та призначити йому загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами 9 (дев`ять) років 8 (вісім) місяців 13 (тринадцять) днів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 рахувати із дня набрання постановою законної сили.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій КРУПИНА