Справа № 372/6740/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 січня 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рабчун Р.О.

за участі секретаря Редька Н.Н.

за участю прокурора Малишенка Д.О.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 непрацюючої, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 5 від 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 , являючись у період з 31.10.2019 по 21.05.2021 року, головним спеціалістом 4-го відділу (міжнародного співробітництва та повернення активів, здобутих злочинним шляхом) 2-го управління (протидії організованим формам злочинності в органах державної влади) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, маючи 9 ранг державного службовця суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 п. 27 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з наказом від 31.10.2019 року № 8 о/с Національної поліції України ОСОБА_1 , призначено на посаду головного спеціаліста 4-го відділу (міжнародного співробітництва та повернення активів, здобутих злочинним шляхом) 2-го управління (протидії організованим формам злочинності в органах державної влади) Департаменту стратегічних розслідувань та присвоєно 9 ранг державного службовця.

Відповідно до наказу від 17.05.2021 № 159 о/с НПУ ОСОБА_1 , державного службовця 9-го рангу, головного спеціаліста 4-го відділу(міжнародного співробітництва та повернення активів, здобутих злочинним шляхом) 2-го управління (протидії організованим формам злочинності в органах державної влади) Департаменту стратегічних розслідувань звільнено відповідно до ст. 86 Закону України «Про державну службу» та п. 1 ст. 36 КЗпП України 21.05.2021 року.

Відповідно до листа Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 01.11.2024 №59175-2024 встановлено, що ОСОБА_1 була ознайомлена під особистий підпис з вимогами чинного антикорупційного законодавства, а саме: заява про звільнення від 12.05.2021 року ОСОБА_1 в якій вона зазначила, що ознайомлена з вимогами ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Як вбачається з листа Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 01.11.2024 № 59175-2024, що ОСОБА_1 , грошове забезпечення у повному обсязі виплачене та перераховане 21.05.2021 року.

З пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що причиною несвоєчасного подання декларації після звільнення за 2021 стало виховання двох малолітніх дітей, які потребують багато уваги.

Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 25.10.2024 №47-07/80461-24, щодо послідовності дій користувача ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» встановлено,що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2021 рік (після звільнення) 22.02.2024 року.

Згідно з абзацом другим ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 ч. 1, ст.. 3, зобов`язані до квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому ч. 1 ст. 45 вищезазначеного закону порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Суб`єктами правопорушення, відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП визначено особи які відповідно до вищезазначеного закону, зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, враховуючи викладене ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, та суб`єктом правопорушення за ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі визнала в повному обсязі.

Прокурор Малишенко Д. О. в судовому засіданні вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, та належними доказами підтверджено обставини, викладені в протоколах, просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частинами першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на останню стягнення в мінімальних межах санкції частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративні правопорушення за ч. 1, ст.172-6 КУпАП України відносно ОСОБА_1 судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 головним спеціалістом 4-го відділу (міжнародного співробітництва та повернення активів, здобутих злочинним шляхом) 2-го управління (протидії організованим формам злочинності в органах державної влади) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, маючи 9 ранг державного службовця суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 п. 27 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1, ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту примітки до статті 172-6 КпАП випливає, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону № 1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.

НАЗК надало роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Отже, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VII у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року; декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону № 1700-VII протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності; декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону № 1700-VII та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII, у тому числі перебування на посадах, зазначених у пункті 1, підпунктах «а», «в» «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 Закону№ 1700-VII.

Відповідно до абзацу 1 п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» (зі змінами, внесеними згідно Закону України № 3384-IX від 20.09.2023, який набув законної сили з 12.10.2023) особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Законом №3384-ІХ визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 р. слід подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди.

Тобто в ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2021 рік упродовж часу з 00:00 год. 01.01.2022 по 23:59 год. 31.01.2024 р. (граничний строк).

01.02.2024 р. в 00:00 год. ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений ст.45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п.2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII.

ОСОБА_1 у 2021 р. була суб`єктом, на якого поширюється вимога Закону №1700-VII, то вона повинна була подати щорічну декларацію за 2021 рік до 31.01.2024 р. включно.

З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Саме тому, суд вважає, що дії останньої охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КпАП, за ознаками несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує, що згідно з наданими матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 5 від 12.12.2024 складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена у судовому засіданні та не заперечується нею самою.

За положеннями ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За положеннями ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Судом не встановлено обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Частиною четвертою статтті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує обставини та характер вчинених адміністративних правопорушень, дані щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд доходить висновку про наявність правових підстав про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладає на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкцій ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1, ч. 2 ст. 172-7, ст. ст. 33, 36, 40-1, 251, 252, 256, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: Обух. УК/м.Обухів/21081100, ЄДРПОУ: 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.), рахунок отримувача: UA0010449, ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Державної судової адміністрації України на рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106) судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Р.О. Рабчун