Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2859/24
Провадження № 3/553/26/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.01.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Тимчука Р.І.,

при секретарі: Ковпак А.І.,

за участі:

представника Полтавської митниці ДМС України: Грози В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина для виїзду закордон НОМЕР_1 , виданий органом 4615 від 04.06.2018 РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення про порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України, ?

ВСТАНОВИВ:

В ході проведення перевірки встановлений факт ввезення 12.02.2023 громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля «KIA SORENTO», номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації IT), KNEJC28 через пункт пропуску «Шегені», митного поста «Мостиська» Львівської митниці як гуманітарної допомоги.

Згідно листа Львівської митниці від 28.03.2024 № 7.4-5/20-01/7/9084 як підставу для ввезення на митну територію України автомобіля «KIA SORENTO», номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації IT), KNEJC28 ОСОБА_1 серед інших документів, надано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 12.02.2023, де в розділі 6 «Отримувач» вказано Військова частина НОМЕР_4 ; в розділі 9 «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб: «KIA SORENTO», номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації IT), НОМЕР_5 .

В ході проведення відповідних перевірочних заходів на адресу Полтавської митниці надійшов лист військової частини НОМЕР_4 від 25.05.2024 № 1571/5094, яким митницю повідомлено, що автомобіль «KIA SORENTO», номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації IT), KNEJC28 не надходив на адресу військової частини НОМЕР_4 та підпорядкованих військових частин, на відповідному обліку не перебуває.

Згідно службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці від 02.05.2024 № 15/15-01/2160 вартість подібного транспортного засобу «KIA SORENTO» 2006 року виготовлення станом на 12.02.2023 становить 70888,68 грн.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар: автомобіль «KIA SORENTO», номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації IT), KNEJC28, шляхом подання до митного органу, як підставу для переміщення товарів декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 12.02.2023, що містить неправдиві відомості щодо одержувача.

Його дії кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 526 МК України, судом прийнято рішення про можливість провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване, просив врахувати надані письмові пояснення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні декларації ОСОБА_1 12.02.2023 року ввіз на митну територію України транспортний засіб: автомобіль «KIA SORENTO», номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації IT), KNEJC28, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України. Підставою для ввезення транспортних засобів в якості гуманітарної допомоги став лист-звернення командира в/ч НОМЕР_4 (а.с. 12-13).

Як вбачається у подальшому, за результатами проведених заходів Полтавською митницею отриманий 25.05.2024 та зареєстрований за вх. № 1571/5094 лист військової частини НОМЕР_4 , згідно якого повідомлено, що автомобіль «KIA SORENTO», номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації IT), KNEJC28 не надходив на адресу військової частини НОМЕР_4 , на відповідному обліку не перебуває (а.с. 16-18).

Крім того, довідка про визначення вартості транспортних засобів, в розумінні МК України та КУпАП не є доказами, такими доказами може бути лише висновок експерта. Як пояснив в судовому засіданні представник митниці вартість автомобілів визначалася з мережі Інтернет, при цьому не враховувався пробіг т/з. Що у свою чергу свідчить про завищену їх вартість. Ввезений ОСОБА_1 т/з 2006 року випуску, тобто станом на 2023 рік був у використанні більше 17 років. А тому визначена інспектором митниці вартість ввезеного т/з є сумнівною. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про визнання недопустимою службову записку управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці від 02.05.2024 № 15/15-01/2160 про вартість ввезеного транспортного засобу.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 483 МК України, вчиняється лише з прямим умислом.

Під час судового розгляду суду не надано та не здобуто доказів про наявність вини в діях ОСОБА_1 у формі прямого умислу.

З 22.02.2022 року Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і потребують в засобах пересування, а тому небайдужі громадяни іноземних держав, волонтери, благодійні організації з початку війни опікуються зазначеними питаннями.

Судом встановлено, що 12.02.2023 року ОСОБА_1 ввіз автомобіль «KIA SORENTO», номерний знак НОМЕР_3 (країна реєстрації IT), KNEJC28, який було передано розвіднику ОСОБА_2 згідно акту № 000290 і на даний час автомобіль використовується ним, про що свідчать фото (а.с. 45-48).

Крім того судом встановлено, що ввезений транспортний засіб 2006 року випуску, не відносяться до преміум-класу, а є бюджетним, що свідчить про те, що вказаний автомобіль дійсно використовується військовими під час бойових дій.

Також матеріали не містять відомостей, про те, що вказаний транспортний засіб був використаний в інший спосіб, в тому числі, що був проданий на території України.

З огляду на наведене, під час судового розгляду не здобуто доказів про наявність суб`єктивної сторони, прямого умислу в діях ОСОБА_1 , що у свою чергу свідчить про відсутність вини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останньою інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 527 МК України, ст. ст. 247, 283, 284, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук