ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2024 о 14:05 год. в м. Вінниця, вулиця Миколаївська, 12 водій ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем MAN, номерний знак НОМЕР_2 , допустив наїзд на перешкоду, а саме провід від електроопори д будинку, після чого залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив вимоги пп. "а" п. 2.10 ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, його винуватість у вчиненні означеного адміністративного правопорушення є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться у справі: Протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями свідка ОСОБА_2 , матеріалами відео спостереження, з яких чітко вбачається розрив автомобілем MAN, номерний знак НОМЕР_3 , під час руху, проводу електроопори та падіння проводу, зупинка автомобіля, вихід водія, переконання водієм, що ним вчинено ДТП з наступним залишенням місця події.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З диспозиції статті 122-4 КУпАП випливає, що відповідальність за вказаною нормою настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до пп. "а)" пункту 2.10 ПДР: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП з об`єктивної сторони полягає в залишенні водієм місця ДТП, до якої причетний, а з суб`єктивної в усвідомленні водієм факту власної причетності до вчиненого ДТП.

З дослідженого судом відео вбачається факт усвідомлення водієм ОСОБА_1 його причетності до ДТП.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП .

Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Передбачені статтями 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлені.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн. 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 122-4, статтями 9-12, 23, 33-35, 36, 40-1, 221, 276, 280, 283, 284, КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: