ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/280/25 Справа № 186/404/24 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 03 березня 2024 року о 00:40 годин в м.Шахтарське (Першотравенськ) по вул. Леоніда Каденюка, буд.3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET EVANDA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку водій відмовився під повну відеофіксацію.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови суду як незаконної та необґрунтованої.

Посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №257377 від 03 березня 2024 року містяться неточності, оскільки не зазначено конкретний час вчинення адміністративного правопорушення, а саме не вказано рік, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду містяться неточності щодо місця вчинення адміністративного правопорушення.

Так, в протоколі вказано, що 03.03. рік не зазначено о 00:40 год за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, м. Першотравенськ, вул. Леоніда Каденюка буд. 15 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET EVANDA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці.

У свою чергу, у постанові суду зазначено, що 03 березня 2024 року о 00:40 годин в м. Шахтарське (Першотравенськ) по вул. Леоніда Каденюка, буд. 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET EVANDA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці та вказано, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №257377 від 03 березня 2024 року, в якому зазначене інше місце вчинення правопорушення.

Апелянт вказує, що постановою суду його визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування автомобілем «CHEVROLET EVANDA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння по вул. Леоніда Каденюка буд. 3, що не відповідає дійсності, оскільки 03 березня 2024 року о 00:40 він перебував поряд з транспортним засобом «CHEVROLET EVANDA» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку 15 по вул. Леоніда Каденюка, тобто біля будинку за місцем проживання. Підійшов працівник поліції і повідомив, що він порушує комендантську годину. Він пояснив, що проходить службу у бойовій частині і на декілька годин заїхав додому до родини у той час, коли його відпустили. Потім поліцейський повідомив про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він відмовився, оскільки на той момент не був водієм і не керував транспортним засобом по вул. Леоніда Каденюка буд. 15. Також 03 березня 2024 року взагалі не проїжджав біля буд. 3 по вул. Леоніда Каденюка, як зазначено в постанові.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №257377 від 03 березня 2024 року не може бути визнаний належним доказом.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, але 02.01.2025 подав до суду заяву про розгляду апеляційної скарги без його участі, тому, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, неявка ОСОБА_1 не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №257377 від 03.03.2024, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) убачається, що 03.03.2024 о 00 годин 40 хвилин, Дніпропетровська область, Синельниківський район, м. Першотравенськ, вул. Леоніда Каденюка, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET EVANDA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи такого огляду в медичній установі Першотравенська МЛ КНП у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився під повну відеофіксацію, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 відсторонено.

У графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено згідно ст. 63 Конституції України від дачі пояснень відмовився.

Вказано, що тимчасово документи не вилучались, не надав; тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, однак останній відмовився від підпису у протоколі.

З рапорту інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Владислава Солодовника убачається, що 03.03.2024 о 00:40 годин під час несення служби у складі СРПП в ході патрулювання території м. Першотравенськ Синельниківського району Дніпропетровської області по вул. Леоніда Каденюка, біля будинку № 15 було помічено автомобіль CHEVROLET EVANDA» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом, порушуючи вимоги комендантської години. Було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу для перевірки. Під час проведення перевірки було встановлено особу водія, ним виявлявся ОСОБА_1 .

Під час спілкуванням з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці).

Останньому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 чи у найближчому лікувальному закладі Першотравенська МЛ, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. ОСОБА_1 від дачі письмових пояснень, отримання копії протоколу та ставити підписи категорично відмовився. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та за порушення п.2.5 ПДР складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ААД № 257377.

Відповідно до ст. 266 КУпАП застосовувались технічні засоби відеозапису (а.с.3).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).

Довідкою інспектора СРР ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Владислава Солодовника від 03.03.2024 підтверджується, що відповідно до існуючої інформаційної бази даних НПУ ІАС ЦУНАМІ, яку використовує на теперішній час в службовій діяльності ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має посвідчення водія категорії В, НОМЕР_2 від 09.11.2022 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2)забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься на одному DVD-R диску, долучених до матеріалів справи (а.с.6).

Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції підтверджуються обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що після зупинки транспортного засобу під час спілкування з водієм ОСОБА_1 патрульними поліцейськими у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, на що останній відмовився, що є порушенням положень п.2.5 Правил дорожнього руху України та зумовлює відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.

Зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації та рапорті працівника поліції спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис і не містить факту руху транспортного засобу під керуванням останнього, на що звертає увагу апелянт, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, так і у медичному закладі.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Аналізуючи апеляційні доводи сторони захисту про належність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 257377 від 03.03.2024, о 00 годині 40 хвилин, в м. Першотравенську Синельниківського району Дніпропетровської області, вул. Леоніда Каденюка, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET EVANDA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоровя відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Будь-яких суперечностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 257377 зазначено лише день та місяць вчиненого правопорушення (03 березня), однак не зазначено рік вчинення правопорушення 2024, заслуговують на увагу, однак на переконання апеляційного суду, така неточність не є істотною та не свідчить про неналежність цього доказу.

Те, що правопорушення, передбачене ч 1.ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого ОСОБА_1 визнано винним, вчинене ним саме 03 березня 2024 року підтверджується рапортом працівника поліції, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, та не заперечується водієм ОСОБА_1 в поданий апеляційній скарзі. Водночас апеляційний суд звертає увагу, що апелянтом не заперечуються інші обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а лише вказується на те, що працівником поліції не було зазначено року вчинення правопорушення. Таким чином, твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього є неналежним доказом, не є слушними.

До такого ж висновку дійшов апеляційний суд і щодо помилкового зазначення у постанові місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за адресою: м. Шахтарське (Першотравенськ), вул. Леоніда Каденюка, буд. 3, замість вірного вул. Леодіна Каденюка, 15. На переконання апеляційного суду у даному випадку має місце допущена судом технічна описка, оскільки постанова не містить висновків суду першої інстанції про те, що працівники поліції не вірно зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 257377 щодо ОСОБА_1 місця вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО