Провадження № 3/161/423/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 09 січня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., за участю секретаря судового зсідання Семенової І.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Стретович І.С., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 594831 від 19.10.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 19.10.2024 року близько 13:50 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо колишнього чоловіка гр. ОСОБА_2 , а саме: ображала, принижувала честь, гідність, наводила наклеп, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину в правопорушенні, що ставиться їй у провину, не визнала, та надала наступні пояснення. За даною адресою вона проживає з колишнім чоловіком ОСОБА_2 , дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Між ними протягом тривалого часу склалися неприязні танапружені стосунки. 18.10.2024 ОСОБА_2 , як кривднику, були винесені термінові заборонні приписи серії АА №651362 (постраждала особа ОСОБА_1 ,) та серії АА №651363 (постраждала особа ОСОБА_3 ), які містять такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. 19.10.2024 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису, винесеного стосовно нього 18.10.2024 строком на 3 (три) доби, а саме: з`явився в місці проживання постраждалої особи та контактував з нею, вів себе агресивно, вихвалявся, що поводився з поліцією зухвало, тому ОСОБА_1 некоректно висловилась в адресу ОСОБА_2 . Зазначила, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку із чим просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Стретович І.С., підтримала пояснення ОСОБА_1 , не заперечувала, що ОСОБА_1 дійсно того дня допустила некоректну поведінку (вислів) на адресу колишнього чоловіка ОСОБА_2 , проте це було зумовлено довготриваючими конфліктними відносинами між ними, а також тим, що ОСОБА_2 того дня порушив терміновий заборонний припис, винесений стосовно нього, вів знов себе агресивно та зухвало, що призвело до некоректного вислову в бік ОСОБА_2 .. Проте, даною поведінкою (некоректним висловом) жодної шкоди потерпілому завдано не було, умислу на спричинення такими висловами шкоди потерпілому у ОСОБА_1 , також не було, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Просила суд закрити дану справу про адміністративне правопорушення з огляду на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що між ним та ОСОБА_1 наявний спір про поділ майна, а саме: будинок, в якому колишнє подружжя наразі мешкає, тому між ними склалися неприязні танапружені стосунки. Підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.10.2024 серії ВАД № 594831. Зазначив, що сам некоректний вислів, який допустила в його бік колишня дружина - ОСОБА_1 , жодної шкоди йому не спричинив, не може вважатися проявом домашнього насильства, проте вбачає ознаки домашнього насильства саме в діях колишньої дружини ОСОБА_1 щодо намагань останньої вижити його з будинку, в залученні до цього працівників поліції та постійними викликами поліції за, начебто, вчинення з його боку стосовно неї домашнього насильства. Щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, її захисника, потерпілого ОСОБА_2 , перевіривши інші матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із наведеного слідує, що обов`язковою ознакою психологічного насильства є дії кривдника, наслідком яких стали побоювання постраждалої особи за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 594831 від 19.10.2024, що безпосередньо у провину ОСОБА_1 ставиться вчинення 19.10.2024 року близько 13:50 годин домашнього насильства психологічного характеру щодо свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , що виражалось у образах, принижуванні честі та гідності.

Приймаючи до уваги обставини, згідно яких між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу склалися стійкі неприязні стосунки, систематичні конфлікти на ґрунті вирішення питання щодо поділу майна, суд не може прийняти до уваги пояснення ОСОБА_2 , як єдину підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно тверджень ОСОБА_2 та відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 594831 від 19.10.2024, що домашнє насильство психологічного характеру було вчинене ОСОБА_1 19.10.2024 року близько 13:50 годин за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за наявності чинного термінового заборонного припису, винесеного у відношенні ОСОБА_2 , який містив для останнього заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 ; заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 . Тобто, ОСОБА_2 , в даному випадку, порушив вимоги термінового заборонного припису від 18.10.2024 року, прийшовши до місця проживання ОСОБА_1 , що і викликало обурення та некоректну поведінку колишньої дружини ОСОБА_1 . Тобто, своїми діями, ОСОБА_2 спровокував ОСОБА_1 на подібну поведінку.

Окрім цього, як визначено Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обов`язковою ознакою психологічного насильства є дії кривдника, наслідком яких стали побоювання постраждалої особи за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Проте, під час судового розгляду справи, сам потерпілий зазначив проте, що жодної шкоди йому завдано не було, та побоювань за своє життя та здоров`я в нього не має, оскільки він може постояти за себе та не дасть себе образити.

Отже, в даному випадку відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 124, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова