Справа № 365/9/25
Номер провадження: 3/365/37/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року с-ще Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р. В., вивчивши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , голови Згурівської селищної ради Броварського району Київської області,

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07 січня 2025 року до Згурівського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Автоматизованою системою документообігу суду адміністративний матеріал був визначений для розгляду судді Хижному Р.В.

Під час ознайомлення із матеріали справи про адміністративне правопорушення встановлені обставини, що є підставою для самовідводу судді.

Так, з матеріалів справи встановлено, що особою, яка притягується до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1 , батько якого ОСОБА_2 є сусідом судді ОСОБА_3 , з яким суддя підтримує добросусідські відносини.

Крім того, у справах, де стороною був ОСОБА_1 іншими учасниками судді неодноразово заявлялись відводи, з посиланням на наявність неформальних стосунків між суддею та зазначеною особою (зокрема справа № 365/385/21). Зазначена інформація може поставити під сумнів відсутність упередженості судді незалежно від того, яке рішення буде прийнято у справі.

В силу ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В Кодексі України про адміністративні правопорушення не містить статті, яка б регулювала питання самовідводу судді, проте відповідні норми містяться у Кримінальному процесуальному кодексі України, які в даному випадку і підлягають до застосування за аналогією права, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Обставини, що виключають участь судді передбачені ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України. Так, суддя не може брати участь у розгляді справи за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно положення ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. та у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р.).

З огляду на вищевикладене, керують аналогією закону, а саме ст. 75 КПК України та практикою Європейського суду з прав людини, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та безсторонності судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя Хижний Р.В. вважає за необхідне заявити самовідвід від участі в розгляді зазначеної справи.

Справу передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Керуючись ст.ст.7,245,283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявляю самовідвід як суддя від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення № 365/9/25 (провадження № 3/365/37/25) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Хижний