Справа № 127/138/25
Провадження № 3/127/51/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2025 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2024 близько 00:45 год. у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 в присутності своєї дитини, а саме ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив стосовно дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах вчинення фізичної розправи, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №216547.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 173-2 КУпАП домашнє насильство полягає у вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною другою статті 173-2 КпАП визначена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Аналогічне визначення закріплене у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII). Зокрема, згідно з визначенням, даним у зазначеній правовій нормі, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №216547 випливає, що 27.12.2024 близько 00:45 год. у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 в присутності своєї дитини, а саме ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив стосовно дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах вчинення фізичної розправи.

Надані суду матеріали не підтверджують факту вчинення психологічного насильства стосовно неповнолітньої ОСОБА_2 , натомість в судовому засіданні був підтверджений той факт, що ОСОБА_1 домашнє насильство вчинялось щодо дружини ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 відповідно протоколу серії АПР18 №216547, охоплюється складом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення доведена, тому його слід визнати винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи вищевикладене, необхідно стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 173-2, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя